3 
vyvinovati nové anafyty, podržuje poslední z anaťytů se vyvinuvších 
svoje theoreticky původní postavení. Jeví-li terminální (po př. pseudo- 
terminální) list monofacialitu (oblý tvar, koncentrické uspořádání svazků 
cévních), je to jen důsledkem jeho postavení, jehož vliv je stejně patrný 
na př. při vytvořování pelorických květů. 
Je-li prokázána existence dokonale terminálních listů assimilačních, 
tvar a částečně i anatomický charakter osy na se beroucích, padají po¬ 
slední důvody, jež by snad bylo možno uvést i pro hypothesy vykládající 
veškeré orgány osu ukončující eo ipso nutně za produkty osní. Vývoj 
orgánů těchto v mládí není nijak rozhodující; touto methodou bylo by 
možno dokazovati osní původ i u terminálních listů assimilačních. Ani 
tvar nemůže býti důkazem osního původu jakéhokoliv orgánu, když 
ani terminálně postavené listy assimilační svým tvarem nijak od osy se 
neliší (Juncus, Pinus). Anatomická struktura je jako vždy při určování 
morfologického charakteru vodítkem velmi nespolehlivým. Pseudotermi- 
nální list u r. Juncus má svazky cévní uspořádány koncentricky na způsob 
osy, na terminálních phyllomech Ruscus a Semele není přesné anatomické 
hranice mezi listem a osou, pseudoterminální jehlice r. Pinus jeví namnoze 
snahu přeměniti cévní svazek bilaterální v koncentrický atd. 
Jedině nesprávností method (vývin v mládí) dá se vysvětliti, proč 
semeníky u celé řady čeledí byly vykládány jako útvary osní. Placenty 
ve formě středního sloupku (Primulaceae, Caryophyllaceae, Portulacaceae) 
prohlašovány ontogenetiky za osy jen z toho důvodu, že již v mládí okon- 
čují osu a jeví se v dospělosti jako její prodloužení. 
Sekundérní postavení terminálních vajíček v semeníku Polygonaceí, 
Chenopodiaceí, Plumbagineí, Composit, Urticaceí, Piperaceí a j. přivodilo 
mylnou domněnku o jich osním původu. V těchto případech svědčí výskyt 
terminálních listů spíše pro theorii foliolární, ač je tu ovšem pouze důvodem 
negativním. Stává se za to velmi výmluvným dokladem pro tutéž theorii 
v otázce terminálních vajíček u r. Welwitschia a tomuto poněkud pří¬ 
buzných rodů Gnetum a Ephedra. Tyto případy, theorii phyllomového 
původu vajíčka zdánlivě nepříznivé, možno po příkladu Velenovského 
vyložiti tím, že zde považujeme vajíčko za celý, terminálně stojící plodo- 
list; domněnka tato stává se pravděpodobnou tím spíše, můžeme-li po- 
ukázati na celou řadu případů jiných phyllomů terminálních, zvláště 
ovšem zelených assimilačních listů. Ostatně nejsou terminální karpelly 
u Angiospermů nikterak řídkým zjevem (Leguminosae, Ranunculaceae). 
S terminálními listy dlužno homologisovati ony tyčinky, jež po 
abortaci nebo redukci ostatních částí květních zaujaly terminální po¬ 
stavení na ose květní (Euphorbia, Artocarpus, Brosimum, Callitriche, 
Casuarina). Tyčinky tyto nemůžeme tedy považovati — jak tomu ně¬ 
kteří autoři chtěli — za útvary osní, zvláště uvážíme-li, že mimo karpelly 
i jiné phyllomy květní mohou se postaviti terminálně (petaly v reduko¬ 
vaných květech u Digitalis purpurea a Hyacinthus). 
1 * 
III. 
