5 
Na každém stromě borovice lze nalézt i hojnost brachyblastů, jichž 
jehlice nejsou — jako v normálním případě — stejnoměrně vyvinuty, 
nýbrž kde jedna jehlice oproti druhé se ve vzrůstu opozduje, což děje se 
větší nebo menší měrou (obr. 1). Někdy obě jehlice jen nepatrně délkou 
se navzájem liší, jindy jedna z nich tou měrou zakrňuje, že pouze špičkou 
Obr. l. Pinus silvestris: Přechody z brachyblastu dvoujehlicového v jednojehlicový. 
vyčnívá z obalu šupin brachyblastových. Zajímavo jest pozorovati, jak 
v těchto případech hned druhá jehlice reaguje, měníc svůj původní půl¬ 
kruhový tvar na příčném průřezu zpravidla ve tvar vykrojeného půl¬ 
měsíce a zatlačujíc svými mohutnícími okraji zakrnělou jehlici, jež naopak 
z tvaru půlkruhového na průřezu přechází ve tvar trojce s mírným kýlem 
na břišní straně. Lze si snadno představiti, že by po úplné abortaci jedné 
jehlice zaujala druhá celý onen prostor kruhový, o nějž se dříve s jehlicí 
abortovanou dělila. Že k takovému extrému skutečně dochází, o tom lze 
se přesvědčiti na abnormálně vyvinutých brachyblastech ne právě řídkých 
u některých druhů r. Pinus. Nalezl jsem podobné abnormity u P. sil¬ 
vestris a P. banksiana, ale bylo by lze nalézti je zajisté též u všech ostatních 
borovic s dvěma jehlicemi na brachyblastu. 
Zmíněné brachyblasty nesou u P. silvestris (obr. 2. a, b) po spirále 
blanitých šupin jedinou terminálně postavenou jehlici, jež svým tvarem 
III. 
