9 
předpokládati, že jedna z obou jehlic na konci normálního brachyblastu 
je mladší, druhá starší, dle toho, jak po sobě v genetické spirále násle¬ 
dují. Důsledně bychom předpokládali, že vždy mladší z obou jehlic za- 
krňuje, ustupujíc jehlici starší, která dříve se vyvinuvši a zmohutněvši 
staví se do směru osy a mění se v list terminální. Ale ve skutečnosti tomu 
není tak. Obě jehlice jsou v definitivním stavu normálně navzájem úplně 
rovnocenné a vyvíjejí se už jako takové i v pupenu na vegetačním vrcholu 
zároveň jakožto hrbolky naprosto stejně veliké, vstřícně postavené. Je 
pak zřejmo, že se může postupem dalšího vývoje redukovati kterákoliv 
z obou jehlic bez ohledu na jakýkoliv theoretický předpoklad. V ab- 
normních případech jednojehlicových brachyblastů vyvinuje se sku¬ 
tečně brzy theoretický mladší, brzy theoretický starší jehlice jakožto 
phyllom terminální resp. pseudoterminální. Že však vstřícné postavení 
obou jehlic je patrně ustálenou sekundérní vlastností, bude během této 
rozpravy ještě později ukázáno. 
Vedle uvedených již abnormit u Pinus silvestris a P. banksiana, 
u nichž terminální resp. pseudoterminální jehlice změnily normální svůj 
tvar svinutím a sevřením svých okrajů, nalezl jsem u týchž druhů r. Pinus 
některé monophyllní brachyblasty, jichž jehlice svým tvarem naprosto' 
neodpovídaly jehlicím svrchu popsaným. 
Mezi šupinami brachyblastovými vynikala tu (u P. silvestris) jediná 
konečná jehlice tvaru naprosto oblého, pouze u špičky s jedné strany poně¬ 
kud ploská a na této straně sotva znatelným středním kýlem opatřená. Příčný 
průřez v dolení polovině jehlice jevil obrys téměř kruhovitý (obr. 3. /). Ana¬ 
tomická struktura příčného řezu nikterak nenasvědčuje tomu, že by byl 
zaoblený tvar jehlice vznikl svinutím a srůstem okrajů listových. Není 
zde především ani stopy po nějakém žlábku na břišní straně, kanálky 
pryskyřičné jsou stejnoměrně na obvodu umístěny, pochva svazků cévních 
má normální elliptičný průřez, rovněž tak oba svazky cévní zachovávají 
normální vzájemnou divergenci. Oblého tvaru bylo tu docíleno prostě 
mohutným vzrůstem parenchymatického pletiva xylemové strany, čímž 
zatlačen stranou jednak vegetační vrchol, jednak rudiment druhé jehlice. 
Úsilné toto tloustnutí xylemové strany jehlice pěkně je naznačeno na 
příčném řezu polohou kanálků. Kdežto na straně, phloěmové nacházejí se 
pryskyřičné kanálky těsně pod pokožkou jako v jehlicích normálních, 
jsou na straně xylemové často hluboko ponořeny v houbovém assimilačním 
parenchymu; nestačivše se pošinovati zároveň se vzrůstem okolního 
pletiva, naznačují svým uložením původní tvar jehlice. Zakrnělý vege¬ 
tační vrchol — je-li ovšem vůbec přítomen — musí se přirozeně nacházeti 
na basi jehlice, o čemž lze se snadno přesvědčiti na podélném řezu. Není 
bez zajímavosti, že zde stejně jako u dříve uvedených abnormit je tento 
rudiment vegetačního vrcholu zakryt blanitou šupinou přesně dle Yi 
orientovanou k jehlici pseudoterminální. Šupina tato odpovídá zde tedy 
opět rudimentu druhé jehlice. 
III. 
