13 
listenů trubkovitě svinuté a korunovitě zbarvené plátky, z nichž každý, 
ježto nenese uvnitř ani tyčinek, ani pestíku, nutno považovat i za jediné 
terminální petalum. Podobné jednočetné, jalové květy nalezl Vele¬ 
no vský na abnormálně vytvořeném hroznu Hyacinthus orientalis. 
Podivnou ukázku terminálního postavení phyllomu nalezl Vele¬ 
no vský na šišce u Encephalartos villosus, kde na konci osy stojí štíto- 
vitá, radiérně vyvinutá sterilní šupina. 
Že také terminální vajíčka Gnetaceí spadají vlastně do kategorie 
terminálních phyllomů, bylo již na počátku této rozpravy uvedeno. 
Velmi řídkým zjevem jsou však normálně se vyvíjející terminální 
listy assimilační. Takové známy jsou dosud jen u tří rostlin: u rodů 
Danaé a Semele a u druhu Pinus monophylla Fremmont; abnormně vy¬ 
skytují se ovšem i u jiných rostlin (Pinus banksiana). 
Ploché zelené lupeny r. Danaé byly dříve považovány za phyllo- 
kladie, t. j. lupenovitě sploštělé osy a homologisovány s podobnými útvary 
u r. Ruscus. Lupeny tyto vyrůstají stejně jako květní větévky z úžlabí 
drobné braktee a dají. se na první pohled rozlišiti ve dvě části: krátkou, 
kolcovitou část basální a od ní kloubnatě oddělenou lupenovitou distální 
ěást assimilaci sloužící. Srovnáním s příbuznými rody Ruscus a Semele 
dokázal Velenovský ve své „Morfologii", že se tu jedná o pravý ter¬ 
minální assimilační list, ukončující úžlabní brachyblast, jehož vegetační 
vrchol úplně abortoval. Docela stejně je tomu i u r. Semele. 
Správnost tohoto výkladu potvrdil nej nověji Daněk vyšetřením 
poměrů anatomických („Morphologische und anatomische Studien uber 
die Ruscus-, Danaé- und Semele-Phyllokladien. Botan. Centralbl. Bei- 
hefte 1913."). Dle jeho nálezu vykazuje řez basální částí ,,phyllokladia“ 
r. Danaé nesporně typ anatomie osní s centrálním cylindrem svazků cévních, 
jichž xyle^my jsou obráceny dovnitř, phloěmy pak vně. Těsně nad za- 
škrceninou mizí veškeré cévní svazky, jichž phloěm byl obrácen ke straně 
morfologicky svrchní, z původního souvislého centrálního cylindru zbý¬ 
vají v celé listovité části ,,phyllokladia“ pouze svazky cévní orientované 
xylemy k morfologicky svrchní straně, tedy docela stejně jako u nor¬ 
málních assimilačních listů jiných rostlin. Tím je tedy též anatomicky 
prokázáno, že basální článek „phylokladia“ r. Danaé není než zkrácenou 
úžlabní osou (brachyblastem), nesoucí jediný assimilační list, jenž po zá¬ 
niku vegetačního vrcholu zaujal postavení terminální. Zaškrcenina je 
hranicí mezi oběma částmi různého morfologického významu. 
Také u blízce příbuzného rodu Semele (S. androgyna) vyrůstají 
z úžlabí brakteí plochá „phyllokladia“, na basi stopkovitě sážená; tento 
zdánlivý řapík je však homologickým s basálním článkem ,,phyllokladia“ 
r. Danaé, je to tedy rovněž brachyblast, jenž tu však není od vlastního 
terminálního listu oddělen zřetelným zaškrcením; s tím souvisí také 
nenáhlý přechod v průběhu svazků cévních z cylindrické části osní v bi¬ 
laterální listovou. 
III. 
