2 
K první z těchto skupin patří dřeva, zdřevnatělá vlákna typu vlákna 
juty a konečně slámy. Druhá skupina zabírá konopí, len, ramii, bambus 
a bavlnu. Pro třetí skupinu pak jsou korek, obaly a pokožky rostlinných 
orgánů charakteristickými zástupci. 
Mezi jednotlivými skupinami jsou ovšem přečetné přechody, často 
bývají v jednom druhu rostlinné cellulosy ku př. bavlně neb lnu přítomny 
cellulosy z různých skupin, ba přicházejí vedle vlastní cellulosy i látky 
v chemickém ohledu nedostatečně prozkoumané, takže jejich zařazení 
dosud není možno. 
Podobné rozdělení rostlinných pletiv pochází též od Frem y-ho. 1 ) 
Za účelem získání vlastní, pokud možno čisté cellulosy jsou tyto 
„složené" čili „surové" cellulosy (týká se to prvních dvou skupin) podro¬ 
beny technickému zpracování, v podstatě odstranění inkrustujících látek. 
Z různých surovin však resultující cellulosy, jak již podotknuto, liší se od 
sebe tou měrou, že bylo možno je opět roztříditi. Dle Cross a Be- 
v a n-a 2 ) v následující: 
I. Cellulosy nej tíže se hydrolysující, typu bavlny, ramie, konopí 
a lnu, poskytující hydrolysou jen cukr hroznový (dextrosu); nečernají 
konc. kys. sírovou; element, složení C 44*2%, H 6*3%, O 49*5%. 
II. Cellulosy s menší vzdorností vůči hydrolyse, kterou dávají jen 
málo cukru hroznového; černají konc. kys. sírovou, destillací s kys. solnou 
skytají furfurol a reagují s fenylhydrazinem: 
a) cellulosy ze dřeva a zdřevnatělých vláken, 
b) cellulosy ze slámy, esparta a pod. 
III. Cellulosy snadno se hydrolysující, t. j. více méně rozpustné 
v alkaliích a lehko rozpustné kyselinami, jako buněčné stěny zrn obilnin, 
lupiny a p. 
Jiné rozdělení uvádí T o 11 e n s, jiné S c h u 1 z e. (Tento dle 
cukrů hydrolysou vznikajících.) Všechna však plnou měrou nevyhovují, 
nemohouce všechen materiál zařaditi. 
Z tohoto přehledu patrna rozdílnost jednotlivých cellulos, tedy 
i nutnost při studiu jejich rozkladu mikroorganismy voliti pouze určité, 
aspoň chováním vůči chemickým činidlům určitě charakterisované členy. 
První badatelé pozorovali rozrušování rostlinných částí bakteriemi: 
Mitscherlich 3 ) uvolňování škrobu při mokré hnilobě bramborových 
hlíz. Trécul 4 ) přítomnost bakterií různých tvarů, jódem modře se 
barvících v maceracích rostlinných pletiv. Označil je proto společným 
1 ) Fre m y, Comptes rendus, 83. 
2 ) C r o s s a B e v a n, 1. c. 
3 ) Mitscherlich, Monatsber. d. k. Preuss. Akad. d. Wissensch. zu 
Berlin. 1850. 
4 ) Trécul, Comptes rendus, T. LXI, 1865; T. LXV, 1867. 
IV. 
