3 
jménem Amylobacter. Van Tieghem 1 ) zabýval se blíže tímto Amylo- 
bacterem (který ovšem byl směsí různých bakterií, jelikož v této době 
isolace mikrobů a čisté kultury jejich nebyly ještě známy), a uvádí, že 
rozkládá cellulosu zvláště mladých pletiv, ne však zdřevnatělé neb zkor- 
kovatělé obaly, aniž cellulosu rostlinných vláken (lnu a p.). 
Pozdější autoři věnovali více pozornosti chemickým poměrům při 
rozkladu cellulosy: P o p o f í 2 ) vedle rozkladů jiných látek při očkování 
stokovým bahnem uvádí též rozklad filtračního papíru. Jako plynné 
produkty nalezl kysličník uhličitý, methan a vodik, tento však dle něho 
A^znikal při současně probíhajících vedlejších kvašeních (máselném). 
Hopp e-S e y 1 e r 3 ) nechal 4 léta kvasiti při obyčejné teplotě filtrační 
papír v baňce do 3 / 4 naplněné vodou a očkované malým množstvím bahna. 
Našel jen kysličník uhličitý a methan v množství, které odpovídalo při¬ 
bližně rovnici C 6 H 12 0 2 = 3 C0 2 + 3 CH 4 . Organické kyseliny uváděné 
Van Tieghe m-em a Tappeinerem nenalezl, nevylučuje však 
možnost jejich vzniku jako meziproduktů. Kvašení pak dle něho způso¬ 
boval Amylobacter Van Tieghe m-ův, ač tento autor poukazuje na 
neschopnost tohoto bacilla rozkládati poměrně čistou cellulosu. 
Konečně Van Senus 4 ) mikroskopicky pozoroval změny ve vatě 
a řezech rostlinných pletiv nastávající účinkem mikrobů z říčního bahna 
.a přičítá je součinnosti směsi Amylobacter a a malého bacilla, kterého 
isoloval ze střeva králíka. Dle něho tvoří se rozkladem cellulosy jen kyslič¬ 
ník uhličitý a vodík vedle octové, a teprve dalším účinkem vodíku na 
octovou vzniká methan. Údaje jeho však dle Omeliansk i-ho trpí 
neurčitostí. 
G a y o n, 5 ) podrobněji pak Schloesing 6 ) zabývali se roz¬ 
kladem cellulosy v hnoji, zvláště množstvím a složením unikajících plynů. 
Zjistili methan vedle kysličníku uhličitého. 
Novější pláce o rozkladu cellulosy mikroorganismy jsou pak: 
Předem práce Omeliansk i-ho 7 ) z r. 1895—1902, který podrobil 
objektivní kritice nálezy dřívějších autořů (zvláště Van Tieghe m-ovy 
a Hopp e-S e y 1 e r-ovy) a podařilo se mu objeviti dva mikroby fer- 
mentující týpickou cellulosu a působící optimálně za teploty 35° C. Oba 
jsou anaerobní, jeden však tvoří vodík, kdežto druhý methan — vedle 
kysličníku uhličitého, mastných kyselin, octové a máselné, a konečně 
9 Van Tieghem, Comptes rendus, T. 88, 1879; Bull. de lu Soc. botan. 
•de France, T. 24, 1877. 
2 ) P o p o f f, Pfliigers Archiv í. Physiol. Bd. 10, 1875. 
3 ) H o p p e-S e y 1 e r, Zeitschr. f. physiol. Chem., Bd. 10, 1880. 
4 ) Van Senus, Bijdrage tot de Kennis der cellulosegisting. Lciden 1890. 
5 ) G a y o n, Comptes rendus, T. 98, 1884. 
# ) Schloesing, Comptes rendus, T. 109, 1889. 
7 ) O m c 1 i a n s k i, Centralbl. f. Bakt., II. Abt., Bd. 8, 1902; Bd. 11, 1904 
a Bd. 12, 1904. 
1* 
IV. 
