o 
Před Van Iterso n-em zkoumala již celá řada autoru schop¬ 
nost plísní rozkládati typickou cellulosu. Tak zejména: de Bary, 1 ) 
K i s s 1 i n g, 2 ) W a r d, 3 ) B e h r e n s, 4 ) kteří dokázali tuto schopnost 
ku pi\ pro Peziza libertiana, Botrytis cinevea. A p p e 1 5 ) pak též pro 
Fusaria a Frohlich 6 ) konečně též pro jisté, dusík assimilující plísně. 
Schellenberg 7 ) naproti tomu konstatoval u zkoušených jím plísní, 
že nerozkládají pravou cellulosu, vůči různým hemicellulosám pak že se 
chovají velice různě, jsouce přímo na ně specialisovány. 
Zvláště u plísní projevili různí autoři též snahu isolovati enzym 
cellulasu. Ku př. K o h n s t a m m 8 ) z Merulius lacrymans Buchnerovým 
způsobem získal šťávu, která zdála se obsahovati cellulasu. D e Bary 
vylisoval šťávu z jistého druhu Pezizy, která rozpouštěla cellulosu. Ward 
jak u Pezizy , tak i u Botrytis nalezl enzym cellulasu, kterou získal pomocí 
alkoholu docela v pevné formě. Stejně K e n n u Rhizopus nigricans ; 
M a n a b u M i y o s h i 9 ) u Botrytis cinerea a Penicillium glancům ; 
Newcombe 10 ) pak z Aspergillus oryzae. U bakterií dosud nepodařilo 
se získati enzym cellulasu. 
Jiného druhu jsou práce, které hledí dokázati význam cellulosy 
v přírodě, zvláště jako zdroje energie pro půdní mikroorganismy assi¬ 
milující vzdušný dusík. Jsou to zejména práce H. Pringshei m-a n ) 
a A. K o c h-a. 12 ) 
H. Pringsheim zkoušel assimilaci vzdušného dusíku u jím 
isolovaného Clostridium Američanům při užití cellulosy jako pramene 
uhlíku. Jelikož však Clostridium nemělo samo schopnost fermentovati 
tento uhlohydrát, pěstoval je v umělé směsi s Omeliansk i-ho rovněž 
anaerobními cellulosovými mikroby, a dokázal, že množství assimilováného 
vzdušného dusíku připadající na jednotku (1 g) zdroje energie, totiž cellu¬ 
losy, jest docela větší než ono, které docílil při samotném kultivování 
Clostridia v živném prostředí s glukosou neb jiným uhlohydrátem. Později 
užil za stejným účelem kombinace Azotobacter chroococcum opět s Ome¬ 
liansk i-ho cellulosovými bakteriemi. Docílený effekt assimilo váného 
vzdušného dusíku byl však daleko menší než u předešlé směsi, což vy- 
J ) d e Bary, Botan. Ztg., 44, 1886. 
*) K i s s 1 i n g, Zur Biologie der Botrytis cinerea, Diss. 1889. 
3 ) Ward, Annals of Botany, 2, 1888/89. 
4 ) B e li r e n s, Zeitschr. f. Pflanzenkrankh., 3, 1893. 
5 ) A p p e 1, Mitt. a. d. biol. Reichsanst. f. Land. u. Forstw., 4, 1907. 
fl ) Frohlich, Jahrb. d. wiss. Botanik, 45, 1907. 
7 ) Schellenberg, Flora, Bd. 98, 1908. 
*) Kohnstamm, Amylolyt. etc. Fermente in holzbewohn. Pilzen, Diss. 
Erlangen 1900. 
9 ) M a n a b u Miyoshi, Jahrb. wiss. Botan., 28, 1895. 
l0 ) Newcombe, Annals of Botany, XII I, 1899. 
M ) H. Pringsheim, Centralbl. f. Bakt., II. Abt., Bd. 23, 1909 a 26, 1910. 
n ) A. Koch, Centralbl. f. Bakt., II. Abt., Bd. 27, 1910. 
IV. 
