8 
natý jako živinu s minerálním dusíkem, a množství síranu hořečnat. 
snížil jsem na polovinu. Ve výživných pak roztocích s organickou dusíkatou 
látkou fosfor, amonatý nahražen 0-5—1*0 g asparaginu (— B). Vedle 
těchto obvyklých tekutých prostředí zkoumána ovšem i assimilace, resp. 
vliv různých jiných látek, jako nižších uhlohydrátů, dusičnanu, peptonu, 
železa, hliníku, atd., o čemž se zmiňuji níže. 
První další pokusy měly poskytnout! přehled o rozšířenosti a celkové 
Povaze thermophilních cellulosových bakterií. 
Za tím účelem voleny nej různější vzorky, jichž větším, neb menším 
množstvím očkovány živné roztoky A a B. Zkoušeny: Půda ze zahrady 
ústavu, mělčí a hlubší ornice z různých míst (okolí Prahy, Nymburka, 
Pardubic), zvláště několik vzorků řepné půdy, dále trus koňský čerstvý, 
hnůj méně i více proleželý, půda z kompostu, pařeniště, luční, písčitá, 
z listnatého i jehličnatého lesa, starší faekalie, říční voda (z Labe), bahno 
a silniční prach. Část z těchto vzorků očkována do širších epruvet, na¬ 
plněných asi do l l 3 sterilními výživnými roztoky. Při tom přihlíženo 
^současně k vlivu vzduchu, resp. kyslíku, a vedle těchto ,,aerobních epruvet" 
očkováno i do anaerobních. Tyto, za účelem vyloučení vlivu kaučuku 
opatřeny nahoře skleněným zábrusem s 2krát ohnutou kapilárou ústící 
do sterilní vody v diuhé epruvetě opatřené vatovou zátkou. Anaerobiosy 
docíleno zde tedy vyplněním celé epruvety živnou tekutinou. 
Shledáno, že ve většině případů v kratší neb delší době dostavil se 
při teplotě 60—65° C v ,,aerobních epruvetách" zřejmý rozklad filtračního 
papíru provázený vývojem plynu. Pouze u vzorků „fekalie" a ,,říční 
voda" nedostavily se ani po 14. dnech zřejmé známky rozkladu. V epru- 
vetách očkovaných ,,hnojem", ,,koňsk. trusem", ,,půdou z pařeniště", 
,,kompostu", ,,řepnou půdou" a ,,bahnem" byl rozklad nej intensivnější. 
Již po 1 y 2> 2—3 dnech začal a rychle dosáhl maxima, patrného úplným 
rozbřednutím papíru i vývojem plynu. 
; ,Anaerobní epruvety" začaly obyčejně kvasiti později, po 3—4 
dnech, rozklad též pomaleji postupoval, zkvašovaly však úplněji, čehož 
příčinou asi bylo vedle jiných mikrobů (než za aerobiosy) též větší množství 
tekutiny, čímž škodlivý vliv produktů rozkladu nepřišel tak brzy k plat¬ 
nosti jako v průbách aerobně kvasících. 
Jednotlivé tyto kvasící vzorky podrobeny mikroskopickému vy¬ 
šetření. Ve všech případech nalezena směs mikrobů. Abych rozhodl, 
které z těchto bakterií způsobují, neb aspoň účastní se rozkladu typické 
cellulosy, přeočkoval jsem z těchto epruvet do nových s čerstvým tekutým 
prostředím jednak s anorganickým, jednak s organickým dusíkem a to 
opět aerobních i anaerobních. Upozorňuji ihned, že jest třeba, zvláště 
v případě přeočkování do čistě minerálního prostředí užiti poněkud většího 
množství starší kultury. Po 2, 3—4 dnech (v anaerobních po 3—6) do¬ 
stavily se první známky rozkladu, jehož normální průběh jest popsán níže. 
Zkoušené vzorky jednotlivě vyšetřovány a nalezena opětně směs mikrobů. 
IV. 
