17 
Vzato 45-2 ccm a absorbováno v pipetě s jodem. Absorbce obnášela 
17-0 ccm. Na to v louhu absorpce obnášela WS ccm, ke zbytku přitaženo 
86*2 ccm vzduchu a spáleno elektr. jiskrou, kontrakce obnášela 24*0 ccm. 
V tomto případě činilo tedy množství sirovodíku plných 37*6%. 
* * 
* 
Prací touto došel jsem tedy k následujícím výsledkům: Mikro¬ 
organismy rozkládající cellulosy za vysoké teploty, tedy thermofilní, 
jsou v přírodě velice rozšířeny a přísluší jim zde pravděpodobně i úkol 
v součinnosti s jinými bakteriemi rozkládati rostlinné zbytky. Byly 
nalezeny v různých půdách, zvláště hojně v hnoji, dále v bahně a konečně 
i v zažívacím ústrojí přežvýkavců. Ve všech těchto případech způsobovala 
směs různých bacillů rozklad filtračního papíru, který jako vzor typické 
cellulosy byl nej častěji volen. 
Bakterie vypěstované v umělých prostředích z původního materiálu 
očkovaného původně řepní půdou byly podrobně prozkoumány. Byla to 
rovněž směs,, a sice čtyř bacillů, z nichž dva byly seznány jako průvodní, 
nemající schopnost rozkládati cellulosu, druhé dva pak jako vlastní cellu- 
losové bacilly. Tyto pokusil jsem se isolovati na tuhých půdách, kteráž 
snaha však zůstala bez výsledku. Průvodní bacilly sice rostly na agaru, 
nikoliv však ony cellulosu štěpící. Z dalších četných způsobů isolace 
docíleny bylý ještě nej lepší výsledky přeočko váním ze žlutých skvrn, 
kolonií to, které tyto bacilly na papíru tvořily. Jeden z nich byl čistě 
aerobní, druhý fakultativně anaerobní. Této vlastnosti jsem využitkoval 
k oddělení těchto dvou mikrobů a provedl pak s nimi analytické práce, 
s ohledem na povahu a množství produktů kvašení. 
Za aerobního rozkladu zjištěn z plynných zplodin pouze kysličník 
uhličitý, ostatní produkty pak byly hlavně nižší mastné kyseliny a sice 
octová a mravenčí, vedle malého množství kyseliny máselné. Za anaerob¬ 
ních podmínek se tvořil kysličník uhličitý, vodík a tytéž kyseliny. 
Oba cellulosové bacilly prozkoumány po morfologické i biologické 
stránce. Jsou to první dosud blíže popsané thermofilní, cellulosu roz¬ 
kládající mikroby; které na rozdíl od dosavadních údajů rostly i v pro¬ 
středí s čisté minerální dusíkatou živinou, totiž síranem neb fosforečnanem 
amonatým. Organické dusíkaté látky však podporovaly vzrůst. Rovněž 
i jiné látky, mezi těmito hlavně železo (sůl železitá), s kterým jsem docílil 
překvapujících výsledků, v případech, že rozklad ustal — z důvodu užití 
příliš čisté cellulosy, obsahující málo popelu. Dalším zajímavým faktem 
jest, že tyto mikroby rozkládaly i nižší uhlohydráty , zvláště glukosu. 
Bacili označený II 1 — thermofilní cellulosový aerobní roste 
klíčením spory ve vlákno, které v určitém stadiu se rozpadá na samostatné, 
kratší a delší tyčinky vytvářející opět velké, oválné spory. 
Rozpravy Roč. XXII. Tř. II. Čís. 4. 2 
IV. 
