o 
Část geologická. 
Na zajímavé naleziště palaeontologické na Pernikářce byl jsem 
upozorněn zprávou K. ZIMMERTA, jenž pod záhlavím „lj ber Auf- 
schlusse des Prager B o d e n s“ uveřejňuje v pražském ně¬ 
meckém přírodovědeckém časopise „Loto s“ ^ různé profily pražské, 
u příležitosti kanalisačních prací na čas otevřené. Zde poprvé nalézáme 
též zmínku o odkryvu na Pernikářce. ZIMMERT pokládá břidlice zde 
odkryté, v nichž jsem zjistil stupeň Dd 4 , za břidlice Dd^ a činí pak z tohoto 
nesprávného předpokladu i nesprávné důsledky o tektonice údolí motol¬ 
ského. Abych pokud možno nejpřesněji vytknul, v čem pozorování má 
se liší od náhledů ZIMMERTOVYCH, cituji zde popis ZIMMERTŮV 
v doslovném překladě: * 2 ) 
,,Tento, jak se zdá, až dosud neznámý odkryv leží v malém údolí, 
které počíná mezi košířskými dvorci Fialkou a Hibšmonkou a ústí do 
údolí motolského u Klamovky, 600 m západně od Hřebenky. Tam uloženy 
jsou, sev. od silnice vedoucí na Bílou Horu, za sebou: západně 25 m 
hluboký a asi 200 m od severu k jihu sahající odkryv (cihelna), břidlic d 4 y, 
východně pak porostlý hřbet s lomem, v němž vystupují křemence (d 2 ) 
střídající se se světlošedými, velmi slídnatými hlinitými břidlicemi směru 
S 60 V—J 60 Z, ukloněné 80° k JJV; jako na Hřebence, jsou ukloněny lavice 
na jižním okraji hřbetu, tedy nadložní (!) lavice, poněkud k JJV. 
Břidlice djy naproti tomu ukazují v podloží (!) vráskování a zlomy 
a jsou zde břidlicím stupně d 4 velmi podobny, zvi. tím, že obsahují často 
sloupcovité krystaly sádrovcové a bílý nálet (epsomitu). Jest to modro¬ 
šedý, mazlavý jíl obsahující až více než hlava veliké konkrece. Nad nimi 
uloženy jsou v polokruhu dobře uvrstvené hnědavé břidlice, na nichž 
lze dobře poznati uložení celého stupně; vrstvy tvoří zde mocné sedlo, 
neboť v severní a střední třetině zapadají vrstvy 30—80° k SSZ, v jižní 
třetině, přesně západně ve vzdálenosti 30 m od křemencového pahorku, 
60—80° k JJV; směr jejich jest zde právě týž jako křemenců k S 60 V až 
S 70 V, na severu ale k S g0 V až čistě k V. Křemence jsou oproti břidlicím 
posunuty k SV, pravděpodobně od Skalky; tím bylo by možno vysvětliti 
zdánlivé rozdvojení pruhů křemencových v této krajině (Mlynářka na 
jihu, Pernikářka na se věru). “ 
Již poprvé, když jsem navštívil cihelnu na Pernikářce, zdála se mi 
příslušnost břidlic ke stupni Dd 4 y pochybnou. Četné 1—2 dm mocné 
lavice vápencové v břidlicích konkordantně uložené, jakož i hojné kon¬ 
krece vápnité, v břidlicích stupně d x y neznámé, zdály se nasvědčovati 
na některý z mladších stupňů spodního siluru. Později podařilo se mi 
nalézti tyto zkameněliny: 
Ů Lotos, Bd. 57, 1909, Nro 1 a 5, 7 a 8; Bd. 58, 1910, Nro 8; Bd. 00, 
1912, Nro 1. 
2) Lotos, 57, 1909, Nro 8. 
V. 
