10 
buňkou pořízeném pozorujeme, jak buňka tato počínajíc v zoariu zcela 
normálně jako zooecia ostatní směrem k povrchu se nápadně rozšiřuje. 
Nemá přehrádek buněčných, jako zooecia a vyznačuje se tlustými stě¬ 
nami buněčnými, (srv. obr. 5 b v textu.) Jest patrno, že máme zde 
zcela obyčejnou buňku účelně k nějaké zvláštní funkci přeměněnou. 
Mám za to, že objeveny byly zde u palaeozoických Trepostomat poprvé 
ovicelly ; podobou svou a vznikem v zoariu nápadně upomínají buňky 
tyto na ovicelly zjištěné u křídového druhu Entalophora soror 
Poč., jež prof. F. POČTA ve své výše citované práci o mechovkách 
z korycanských vrstev pod Kaňkem na str. 8. zobrazuje. 
Pro klassifikaci Trepostomat největší cenu mají přehrádky zooecií, 
mesopory, akanthopory a zvi. struktura stěn buněčných. Na základě 
této rozdělili ULRICH a BASSLER 20 ) podřád Trepostomata ve dvě 
veliké skupinv: na Amalgamata a Integrata. U první, hranice mezi stěnami 
buněčnými dvou sousedících zooecií jsou nejasné, takže se zdá, že stěny 
buněčné v sebe splývají (čeledi Monticuliporidae Nicholson, 
Heterotrypidae Ulrich, Constellariidae Ulrich, Bato- 
stomellidae Ulrich); u druhé skupiny jsou stěny buněčné dvou 
sousedních zooecií odděleny zřetelně ostrou temnou dělící čarou (čeledi 
Amplexoporidae Ulrich a Bassler, Halloporidae Bassler 
a Trematoporidae Ulrich). 
Vývoj. Nejmladší stadia různých druhů Trepostomat jsou si 
velmi podobna, takže nelze je od sebe specificky, po příp. i genericky 
odlišiti. Jsou to tenké jednovrstevné povlaky složené z nízkých buněk, 
inkrustující pevné předměty, zvi. stonky lilijic, škeble a pod. Jednotlivá 
zooecia připevněná jsou v tomto stadiu na zpodu na společné membráně, 
zvané obyčejně epitheka či jak ji nověji GREGORY 21 ) případněji 
přezval, epizoarium. V pozdějším stadiu vytvořují se na takovýchto 
jednovrstevných plošně rozložených koloniích pupeny přeměňující se 
v definitivní podobu zoaria pro ten který rod význačnou. U rozvětvených 
forem skupiny Trepostomat tvoří se větévky, jak nejnověji pozoroval 
G. W. LEE 22 ) na britských Trepostomat ech Karbonských, dvojím způ¬ 
sobem. V prvním případě, kde jedná se o větévky duté, zvedá se 
epizoarium od své zpodiny, kde bylo připevněno, a vytvořuje tak jakousi 
rourku, na jejíž zevní straně jsou upevněna zooecia. Teprve v nejstarších 
stadiích stávají se takové duté větévky plnými. V druhém případě vy¬ 
růstají hned od prvotní jednovrstevné kolonie větévky plné. 
20 ) E. O. U 1 r i c h and R. S. B a s s 1 e r: A revision of the paleozoic Bryozoa 
Part II. On genera and species of Trepostomata. Smithsonian Miscellaneous Col 
lections volume XLVII, Washington 1904, pp. 15—55. 
21 ) J • Mě Gregory: Catalogue of the Fossil Bryozoa in the Department 
of Geology. The Cretaceous Bryozoa 1909. British Museum (Natural History) p. 20. 
22 ) G. W. Lee: The british carboniferous Trepostomata, p. 142—143. 
V. 
