13 
dosti veliké; obyčejně napočteme jich v délce 4 mm 14. Akanthopory 
bývají patrny dosti často, jsou většinou tupé a vyčnívají jen málo nad 
ostatní povrch. Montikuly vyvinuty nejsou. 
Kdežto povrch zoarií bývá zachován tak, že lépe si nelze ani přáti, 
jest vnitřní struktura velmi poškozena kyzem, jenž zvláště v periferiální 
Obr. 4. Trematopora Počtai n. sp. 
a = větévky v přirozené velikosti; b = průřez vertikální; c = průřez příčný 
(uprostřed t veliké ,.buňky dřeňové"); d = vertikální průřez (rozvětvujícím 
se stonkem. 
části zoaria úplně vyplňuje buňky čině tak výbrus neprůhledným ; mnohdy 
vytvořuje se i v drobných krystalcích, jež prorážejíce stěnami buněčnými 
vnitřní strukturu úplně ničí. Pouze díky značnému materiálu, jejž jsem 
si nasbíral, mohu podati zde dostačující popis vnitřní stavby zoarií. 
Na průřeze vertikálním (obr. 4 .b v textu a tab. T., obr. 4.) pozo¬ 
rujeme více méně rovné, pouze v části periferiální mírně k povrchu za- 
