17 
vání pozoruje se zřídka. Na rozdíl od druhu předešlého jsou stěny buněčné 
vždy rovné. 
Druh tento nejblíže stojí svou mikroskopickou strukturou druhu 
Monotrypa gotlandica Hng., již popisuje A. HENNIG 28 ) 
ze siluru na ostrově Gotlandu z Visby. Zevním tvarem se však obě 
tyto Monotrypy značně liší. 
? Monotrypa circularis n. sp. 
Formu tuto toliko v jediném exempláři nalezenou řadím 
prozatím k rodu Monotrypa proto, poněvadž se habituelně 
mnohým Monotrýpám velmi podobá. Mikroskopicky ve vý¬ 
brusech bohužel studována býti nemohla. Zoarium nízké, kru¬ 
hové, tvaru diskovitého, v průměru měřící 1 cm. Na svrchní 
straně zoaria zdá se býti vtisknut jakýsi kříž. (Viz obr. 7. 
v textu.) Zoarium sestává z nízkých prismatických, verti¬ 
kálně postavených zooecií, jichž otvory na povrchu vy¬ 
cházející jsou tvaru bud kosočtverečného, nebo jsou šesti- 
boké ve směru radiálním protáhlé. Sousedí s sebou těsně 
jsouce odděleny nízkou, dosti tenkou stěnou. Akanthopory 
i výchozy mesopor na povrchu patrny nejsou. 
Obr. 7. 
? Monotrypa 
circularis 
n. sp. 
Zoarium 
v přirozené 
velikosti. 
Polyteichus Nováki Barr. 29 ) 
Tento zástupce Trepostomat jest na Pernikářce hojným zjevem. 
Vyskytuje se obyčejně v šedých vápencových vložkách, kdež bývají četná 
zoaria hustě na sobě nahromaděna. Podařilo se mi vydobýt i z kamene 
jedno úplné zoarium, jež jest největším z dosud známých exemplářů 
druhu Polyteichus Nováki. Základní deska měří v průměru 45 mm a jest 
zdobena na svrchní straně jakousi nepravidelně čtyřramennou hvězdou, 
jejíž tři ramena silnější svírají mezi sebou přibližně úhel 120°, takže 
rozdělují zákl. desku ve tři stejné segmenty, čtvrté rameno, slabší, vkládá 
se v jednom segmentu mezi ramena silnější přepažujíc segment na dvě 
stejné polovice. (Viz obr. 8. v textu.) 
28 ) Gotlands Silur-Bryozoer, 3, Arkiv fór zoologi, Bd. 4, 11)08, Str. 46—48; 
obr. 53, 54, 55. 
29 ) Srv*. Jar. Perner: Miř cellaneo silurica Bohemiae. Příspěvky k poznání 
českého siluru. Čes. Akademie cis. Fr. Jos. II. tř. 1900, str. 8—9. (Podle Dra J. 
Pernera Monotrypa Nováki.) F. Počta: Systéme silurien etc. Praha 1902, 
str. 320—322. 
V. 
