4 
jednak byl nad obsahem kýlním představován jen tenkou membránou, 
kterou nebylo možno ani isolovati od obsahu. 
Různé nálezy učiněny dále i pokud jde o jakost obsahu kýlního. Ob¬ 
sahem bylo namnoze tenké střevo, řidčeji pouhé omentum, častěji však zase 
omentum s částí tenkého střeva. Omentum bývalo nejen srostlé s brankou 
a s částí stěny vaku kýlního, nýbrž proplétalo se i s kličkami kýlními. Ad- 
haese obsahu k brance a ku stěnám vaku vznikly drážděním kontrakcemi 
svalstva stěny břišní. V Brunové případě obsahovala kýla Spigelova 
část měchýře močového, v Monroově pak varle; jiní zjistili obsahem 
část coeka, Thevenot a Gabourd část tlustého střeva. Petit 
část žaludku. 
Difference pozoruhodné objevily se ještě i ve formaci, v pevnosti 
a v lokalisaci branky kýlní. Branka byla zpravidla vazivová, tuhá, ostře 
ohraničená, tvaru ovoidního neb zakulaceného; byla uložena ve fascia trans- 
versalis a v aponeurose m. obliqui ext. a probíhala povětšině šikmo zvnitř 
na venek. Průsvit branky kolísal nemálo, když v případě Mollierově 
nebyla širší nežli v Terrierově, kdež byla prostupná jen pro hrot 
ukazováku; největší průměr branky obnášel 8 cm. Velmi význačná tuhost 
celé branky shledána tam, kde byla umístěna ve spojené aponeurose (těsně 
při laterálním okraji m. recti), jinak byla branka tužší častěji jen v hor¬ 
ním, respective mediálním oddílu, kdežto dolní či zevní část její byla slabší, 
méně tuhá. 
Rozdíly ve formaci a hlavně v tuhosti branky podmíněny byly, jak 
se zdá, spíše lokalisaci její bud v aponeurose neb na přechodu m. transversi 
abdominis v aponeurosu, nežli stářím neb pohlavím nemocných. S t ú h m e r 
shledal sice, že ženy byly častěji postiženy kýlou Spigelovou nežli muži 
(24 : 15), v našem případě jednalo se rovněž o ženu, stejně jakož i v případě 
operovaném prof. Kukulou. V čem spočívá větší disposice žen ke kýle 
Spigelově, nelze prozatím říci; pozorování naše nenasvědčují však domněnce 
S t ú h m e r o v ě, že by příčinou úkazu toho byla častá těhotenství, 
respektive dlouhá rozpětí stěny břišní (L i n d n e r, U h d e, B a 1 h o r n, 
Mol 1 i e r e, Stúhmer). Podobně tu asi nepřipadá ani stáří nemocných 
význačnějšího aetiologického momentu. Vždyť M o n r o, nověji W y s s 
a Macready popsali kongenitální kýlu Spigelovu. Jest pravděpodobno, 
že v případech kongenitální kýly neb tam, kde se kýla stane patrnou již 
v prvých dobách života, podnět k vzniku kýly vyšel od deíektního vývoje, 
z kongenitální štěrbiny ve stěně břišní a pod. Kongenitální defekt v ty¬ 
pickém místě kýly Spigelovy popsal 1893 Giordano, kongenitální 
laterální kýlu ventrální v defektu v m. obliquus ext. a transversus abdominis 
popsal Steinhard 1902; mimo to známy jsou též kongenitální 
hernie na př. lumbální, epigastrické. Kongenitální defekty, štěrbiny na 
různých místech stěny břišní jsou tudíž nepopiratelný, ale tak vzácný, že 
Stúhmer popírá, že by mohly mít i vůbec vztah k vzniku kýly Spigelovy. 
Stúhmer neuznává nad to kýly ty za kongenitální, ježto branky kýlní 
VI. 
