7 
„quae fit a concursu tendinum musculorum cum obliquorum tum trans- 
versorum ibi incipientium"; dále praví, že jest to čára „circa quam tendines 
obliquorum abdominis musculorum incipiunť‘. Nechtěl čarou tou označiti 
tudíž Spigel přechod m. transversi v aponeurosu, jak se v moderních knihách 
uvádí, nýbrž měl na mysli okrsek přední stěny břišní, kde se počínají šlachy 
či aponeurosy širokých svalů břišních (obliquorum et transversi). Okrsek 
tento není však ohraničen jedinou čarou, nýbrž každý ze svalů širokých má 
svůj differentní přechod v aponeurosu. Jest tudíž pojetí Spigelovo anato¬ 
mickým omylem.*) 
Vzhledem k uvedeným omylům anatomickým a historickým třeba 
si nastíniti anatomickou stavbu oné partie, kde se vyskytuje kýla Spigelova 
a uvážit i její význam při fysiologických úkonech svalstva přední stěny 
břišní, bychom pak mohli pátrati po disposicích k uvedené kýle. 
Stěna břišní skládá se z několika vrstev svalových. V laterálním 
oddílu leží 3 široké svaly, které probíhají jednak příčně, jednak diagonálně, 
sestupně neb vzestupně. Vpředu po obou stranách lineae albae je po jednom 
dlouhém svalu přímém. 
Stopujeme-li průběh svalů břišních a jejich aponeuros, vidíme, že 
břicho představuje formou svou cylindroid, oploštělý více méně ve smyslu 
ventrodorsálním. Svalstvo přední a laterální stěny břišní tvoří spolu 
s aponeurosami dvě symmetrické trapezoidní plotny, jež jsou vlastně 
hlavní součástí onoho cylindroidu. Široké laterální svaly břišní probíhají 
pak stejně jako na př. hrudní svaly symmetricky na obou stranách v túrách 
spirálních respektive diagonálně sestupně a vzestupně a jejich aponeurosy 
obalují pak m. rectus abdominis, s ním více méně pevně srůstajíce. Kdy¬ 
bychom považovali páteř aspoň za indirektní východisko pro široké svalstvo 
břišní, byl by vertikální diametr dutiny břišní mnohem fixnější nežli 
diametr ventrodorsální a transversální. Horizontální průřez dutiny břišní 
jest nejen velmi měnlivý, nýbrž i schopnost rozšíření a zúžení dutiny břišní 
není ve všech oddílech diametru ventrodorsálního ani transversálního 
stejná. Největší oscillace stěny břišní jsou možný v regio mesogastrica. 
Zjevu tomu odpovídá též délka vláken svalových a pak tak zvaný kvocient 
zkracování širokých svalů břišních, zvláště m. transversi abdominis. 
Snopce svalové přibírají tu proporcionálně na délce s roztažlivostí stěny 
břišní. 
Účelnost zařízení toho jest patrna ve dvou směrech. Svalstvo přední 
a laterální strany břišní — jako svalstvo vůbec -— není jen tehdy v aktivním 
stavu, kdy se činností jeho blíží k sobě jednotlivé body úponné, nýbrž má 
důležitou funkci jako fixatory, to jest svaly, které svým tonem udržují 
stále napětí stěn břišních. 
*) Nesprávně sj ostatně píše i samo jméno Spigel. Spigel jest zkratka jeho 
zlatinisovaného jména Spigelius; Spigel jmenoval se van den Spieghel, pocházel 
z Brusselu a žil 1578—1025. 
Ví. 
