8 
Napětím stěn břišních dává se dutině břišní tvar a rozměry, udržuje se 
jím však též i premula abdominis t. j. tlak na obsah dutiny břišní, stejně 
jako se adaptují stěny břišní svou elasticitou obsahu břišnímu, stále se 
měnícímu. Na napětí stěny břišní má vliv dále nejen poloha a držení těla, 
nýbrž i poloha dolních končetin; při extensi dolních končetin je na pi\ 
napětí přední stěny mnohem větší nežli při flexi. 
Stejnoměrné celkové napětí stěny břišní v klidu, při otáčení a sklá¬ 
nění trupu umožněno jest jedině křížením jednak vláken svalových, jednak 
spletením jich přechodů v aponeurotické listy a zvláštním ještě uspořádáním 
aponeuros a to jak svalů přímých tak i laterálních břišních. 
Než ani všechna právě vytčená zařízení anatomická nejsou sama 
o sobě s to, aby dostála všem požadavkům na ně kladeným, a tak vidíme 
v přímém svalu břišním, přední opoře postranních částí břišních, ještě další 
účelnou úpravu. 
Přední list aponeurosy svalu přímého jest pevně spojen se sval ovinou 
m. recti abdominis inskripcemi v horních dvou třetinách. Vlákna svalová 
neupínají se všechna vždy na každou inskripci šlašitou, nýbrž jen část jich, 
ostatní sbíhají za inskripcemi, protlačují se pak mezi ostatními vlákny do 
předu. Tím podmíněna jest síť svalová viditelná dobře na zadní ploše 
svalu. Úchylku od toho jeví m. rectus v oddíle podbřiškovém, kde není 
vždy protkán inskripci tendinosní a kde se tudíž nemohou již vlákna jeho 
proplétati. Pevnost svalu tu však zabezpečena tím, že sval přibírá jednak 
na tlouštce, jednak přední jeho list obalný je až nápadně sesílen překročením 
zadních aponeurotických listů do předu. 
Z různého složení oddílů m. recti abdominis a jeho aponeuros, ze 
zvláštního pak vztahu aponeuros těch k svalu samému, můžeme usouditi 
i na dva oddíly v m. rectus funkcionálně se vlastně jen doplňující. Tak je-li 
horní část svalu přímého nadána co největší hybností a tím i schopností 
přizpůsobiti se všelikým změnám rozlohy dutiny břišní, odolává dolní 
jeho část svou zvláštní pevností co nejjistěji zvýšenému napětí přední stěny 
břišní. 
Úkonnost segmentace svalu přímého, podporována příslušnými částmi 
postranních svalů břišních, uplatňuje se neustále, tedy i v zdánlivém klidu 
tělesném. Tak rozšíří-li se na př. při respiraci horní oddíl dutiny břišní, 
vpadává ihned pupeční krajina a naopak se vyklene krajina pupeční, 
úží-li se horní část břicha. Podobně musí krajina mesogastrická, nejhybnější 
z celé stěny břišní, kompensovati aktivní pohyb skeletu trupového dilatací 
a úžením prostoru dutiny břišní při konstantním obsahu. Konečně pod¬ 
porují úkonnost celého přímého svalu laterální svaly břišní též při extensi 
trupu, při níž se nerozšiřuje břicho, ba naopak slabiny vpadávají, zatím co 
se přední stěna břišní blíží k páteři. Postranní svaly břišní podporují tudíž 
funkcionálně za všech okolností svaly přímé. 
Máme-li zřetel k různé fixnosti a nestejné schopnosti rozšíření a zúžení 
diametru ventrodorsálního a transversálního oploštělé cylindroidní stěny 
VI. 
