10 
ňuje se tu nejvíce, ježto se při velkém roztažení do šíře ještě též kontrahuje; 
dolní jeho vlákna směřují dolů a mediálně a jsou podporována aponeurosou 
m. obliqui externí a pak svalovinou i aponeurosou m. transversi. Horní 
oddíl m. obliqui interní dochází podpory v svalu pněném, s nímž se kříží 
a pak též v aponeurose obliqui externí. Za to nejvíce trpí horizontální část 
m. obliqui interní; ze všech laterálních svalů břišních zabíhá nejmediálněji 
a tu jest pochopitelno, že napiata-li dolní jeho část silně dolů mediálně 
a horní zase vzhůru mediálně a není-li při tom podporována již svalovinou 
m. transversi, nýbrž jen jeho aponeurosou, jest vydána nejvíce účinku 
rozpětí do šíře své vlastní sval oviny. Nad to pak podléhá ještě účinku 
tlaku vnitrobřišního. Za těchto okolností jest pochopit elno, že pouhou 
aktivní činností m. obliqui int. vějířovitě silně roztaženého mohou vznik- 
nouti štěrbinovité dehiscence v mediální části jeho svaloviny tam, kde není 
již podporován svalovinou m. transversi, nýbrž jen jeho aponeurosou 
a pak též na přechodu svaloviny v aponeurosu neb dokonce snad v apo¬ 
neurose samé. 
Efíekt aktivní činnosti toho druhu vnitřního svalu šikmého zdá se býti 
pravděpodobnějším ještě tam, kde jednak m. rectus abdominis jest segmen¬ 
tován hodně daleko pod pupek a jednak kde jest nad to ještě jeho poslední 
inskripce šlašitá uložena na zevní straně. Tu za kontrakce nataženého m. 
recti abdominis při současném silném natažení do šíře dolní části m. obliqui 
int. je segmentovanou částí m. recti abdominis silně tažena horizontálně 
probíhající mediální část m. obliqui int. vzhůru, takže tím usnadní a zvětší 
možnost vzniku dehiscence v okraji m. obliqui interni. 
Sluší nyní všimnout i si toho, zda jsou anatomické poměry na 
dotyčném místě takové, že by mohly opodstatniti vznik dehiscencí 
v stěně břišní. 
Praeparáty anatomické 
vzaty k tomu účelu z ústavu pro soudní pitvu prof. Slavíka a to z mrtvol 
individuí tělesně zdravých, silných, povětšině mladších; konservace a prae- 
parace provedena v českém anatomickém ústavě prof. Janošíka pro- 
fessorem Weignerem. 
1. Žena 23 r., tubercul. pulm. Mezi snopci m. obliqui int. je v čáře 
interspinální v právo nepatrná štěrbina. 
2. H. Ed., muž 23 r., střelná rána do srdce. Na obou stranách jsou 
svaly mohutně vyvinuty, mezi snopci není štěrbiny, přechod masité části 
snopců m. obliqui int. je těsně při pochvě přímých svalů břišních. 
3. C. R., muž 27 r., traumat, ruptura srdce. V distální části horizon¬ 
tálních snopců m. obliqui int. dextri je při laterálním okraji pochvy 
přímých svalů břišních štěrbina 1 cm vysoká, jež je vyplněna tukem, po¬ 
kračujícím až na aponeurosu příčného svalu břišního; v horizontálním 
Ví. 
