14 
Za nadměrného roztažení svalstva jedné strany břišní do délky ne¬ 
přichází tu, při síťovitém zkřížení postranních svalů břišních a při zakončení 
postranních svalů různě daleko od svalu přímého, k rupturám svalových 
snopců ani k rupturám na přechodu svalů v aponeurosu, jako spíše k vy¬ 
tažení aponeurosy. Nápadná průsvitnost aponeurosy (proti světlu) ob¬ 
jevuje se ve většině našich praeparátů mezi přímým svalem a postranními 
svaly břišními ve výši čáry umbilikospinální až interspinální. Z průměrů 
průsvitné partie aponeurotické převládá sice podélný (až i 4 cm), příčný 
průměr však měří též až 2 cm. 
Za příčinu natažení aponeurosy přední stěny břišní mohli bychom 
považovati vedle anatomických variet stejnosměrný tah místní (v ose 
transversální), vykonávaný na aponeurosu horizontálními snopci jak m. 
obliqui interni tak i transversi. tJčin vytčeného tahu sesiluje ještě jeden 
moment, vyskytující se a možný pouze na onom místě stěny břišní, jest to 
natahování aponeurosy v podélné a šikmé ano i spirální ose. Natahování 
aponeurosy ve vytčených směrech děje se vždy na jedné straně stěny 
břišní při otočení trupu k druhé straně. Svalstvo břišní, majíc za těchto 
okolností udržeti souměrné napětí vnitrobřišní, musí se i při násilném roz¬ 
tažení aktivně kontrahovat i. Přemůže-li bud zevní síla, rozpínající stěnu 
břišní neb tlak vnitrobřišní, sval kontrahující se aktivně neb reflektoricky, 
nastává laese bud ve svalovině neb na přechodu svalu v aponeurosu, ko¬ 
nečně též v aponeurose samé. Laese nejeví se nám však hned vždy jako 
ruptura svalových snopců, nýbrž snopce svalové uložené ve stěně oploště- 
ného cylindroidu stěny břišní se od sebe oddálí ano i odtrhnou. Rozestup 
stane se nejdříve a nejvíce ve svalu, který jest v nej intimnějším spojení 
s dotyčnou plotnou aponeurotickou a zabíhá též do ní nejmediálněji — 
to jest v m. obliquus internus. 
V 50% našich praeparátů nalezli jsme vskutku rozestup mediálních 
snopců m. obliqui interni. Rozestup sahal i 3—4 cm do massy svalové 
a pronikal celou její tloušťkou a to jednou více méně šikmo, jindy téměř 
úplně kolmo. Šíře štěrbin obnášela y 2 —1 cm. Ve x / 4 případů našich byly 
okraje štěrbin spojeny více méně tuhým pojivém, ve druhé čtvrtině pak 
byl tu uložen ještě lalůček tukový. Tuk ten, což pozoruhodno, nevrůstal 
sem z prostoru praeperitoneálního — až na jeden případ — nýbrž byl od 
prostoru onoho oddělen neporušenou aponeurosou m. transversi, v late- 
rálním oddílu i jeho svalovinou. 
Nálezy našimi podán tudíž důkaz, že při násilném rozpětí přední 
stěny břišní trpí v čáre interspinální až umbilikospinální nejvíce m. 
obliquus int. a eventuálně i jeho aponeurosa, nikoliv m. transversus abdom. 
Nález náš není v odporu s nálezy jiných badatelů, kteří lokalisovali 
kýlu Spigelovu do šikmých prostupů cev a nervů přední stěnou břišní. Při 
známých nesčetných varietách mediálního zakončení postranních svalů 
břišních, jakož i při různosti počtu a síly cev a nervů, pak i sídla jejich 
prostupů v místech těch, jest možno, že jednak aponeurotické listy, prů- 
\ I. 
