její horizont byl dosud nerozhodným. Neskýtaly tedy druhy tyto pro 
určení horizontu opory v žádném směru. 
Později vznikla však domněnka o možné příslušnosti karýzeckého 
ložiska rudného ku D 4 , když Dr. P e r n e r, který živě sledoval pátrání 
moje na Karýzku, přinesl 1909 řadu krásných zkamenělin z Chrustenické 
rudy, tedy z D 4 (většinou panem inženýrem O. Gotzem Českému museu 
laskavě věnovaných) a v nich nového Illaena, který se dosti podobal 
onomu Illaenu n. sp. z Karýzka. 
Tím skutečně přišlo i D 4 při ložisku karýzeckém v úvahu, jak se 
už Barrande opatrně byl vyslovil. 
Nezbývalo mi než studovat podrobně faunu v D 4 a chodit do 
Chrustenic pátrat v tamních rudách, místy petrefakty velmi bohatých, 
po další fauně, která by jevila s faunou rudného ložiska u Karýzku snad 
větší shodu. Po delším pátrání našel jsem tam, společně s panem inženýrem 
F. Hanušem, sice celou řadu oněch Illaenů n. sp., avšak nic dalšího, co 
by se shodovalo s nálezy na Karýzku. 
Mezitím našel jsem ale neočekávaně 2 exempláře Ptcropoda? (n. g.), 
podobného karýzeckému, mezi nevystaveným materiálem v Barrandeum, 
a sice na křemenci z D 2 a pak na břidle z Plzenecké Hůrky (Černá stráň), 
pravém to D ly b, čímž pravděpodobnosti, že karýzecké ložisko náleží 
asi do D ly b, valně přibylo. Překážkou byl ale dosud Illaenus n. sp., mnou 
Illaenus Perneri nazvaný, na D 4 ukazující. Lee nové faunistické nálezy 
z Plzenecké Hůrky odstranily i tuto překážku. Prof. C. ryt. Purkyně 
dal na popud prof. Dra A. Friče kopat na Hůrce (na Černé stráni) pro 
museum v Plzni. Purkyně, který mne o tom laskavě informoval, rozdělil 
stráň tamější od spodní cesty při úpatí Hůrky vzhůru až k nadložním 
křemencům D 2 na 6 pruhů, dle nichž se nalezené zkameněliny pak třídily. 
Po něm, dle téhož postupu, pátral dále na Hůrce J. V. Želízko z c. k. geol. 
ústavu říšského ve Vídni. 5 ) 
Většinu takto získaných petrefaktů chová museum v Plzni. Tam 
jsem materiál ten nedávno podrobně prohlížel a shledal v něm nejen 
řadu Karýzeckých Paterul sp., ale také ku svému radostnému úžasu 
dvakrát Illaena (z pátého pruhu Purkyňova), který se shodoval s ka- 
rýzeckým lil. Perneri docela. 
Dalším srovnáním Illaenů z Chrustenic, Plzence a Karýzku ukázalo 
se, že Illaenus Perneri z Karýzka je totožný s lllaenem z Hůrky Plze¬ 
necké, kdežto dotýčný Illaenus z D 4 že jeví přece znatelné odchylky 
co mutace druhu 111. Perneri. 6 ) 
5 ) J. V. Želízko: „Faunistische Verháltnisse der untersilur. Schichten be 
Pilsenetz in Bóhmen". Verhandlungen d. k. k. geolog. Reichsanstalt. Vídeň 1909 č. 3. 
6 ) Patrně postupuje Illaenus Perneri, obdobně jako Acidaspis Buchl, Aeglina 
rediviva, Pharostoma pulchrum Barr, a j. z D ly do D 4 (event. D 6 ). Všechny ty druhy 
jeví ale v D 4 (D 5 ) znatelné odchylky od exemplářů týchž druhů z D ly . Nově zjistil jsem 
druh Illaenus Perneri ve sbírkách české university pod číslem 15473 v břidle ze 
IX. 
1* 
