4 
Nalezením lil. Perneri na Černé stráni (u Plzence) odpadl faunistický 
důvod bráti D 4 v úvahu při stanovení geologického horizontu pro ložisko 
na Karýzku. Totéž platí ale i pro D lí? , neb fauna karýzecká nejeví žádné 
shody s faunou z D^, kterou K. Holub v posledních letech svými šťast¬ 
nými nálezy z horizontu Eulomového u Klabavy (Rokycany) tak zna¬ 
menitě rozmnožil. * * * * 7 ) 
Proti označení karýzeckého ložiska jako D 4 i D 1í9 nutno však uvést 
ještě důvody následující: 
Jak již Lipoldem naznačeno, stojí na Karýzku nedaleko ložiska 
rudného a sice na západním svahu v opuštěném lomu křemence, jichž 
stáří a označení co D 2 doloženo zkamenělinami mnou loni tam naleze¬ 
nými a to: Acidaspis Buchi, Dalmanites socialis, Trinucleus Goldfussi 
Barr. a j. 
Prodloužíme-li výchozy vrstev těchto křemenců D 2 směrem vý¬ 
chodním, shledáme, že by tvořily přímé nadloží břidly, v níž uloženo 
rudné ložisko karýzecké. Tomu by ale tak být nemohlo, kdyby rudné 
ložisko to náleželo ku D 1? nebo ku D 4 , předpokládaje ovšem pravidelný 
vývin a nerušený sled vrstev. 
Předpoklad ten jest však s ohledem na faunistické nálezy karýzecké 
i vzezření břidly kol ložiska, jen na D ly upomínající, úplně oprávněn. 
Pásmo D 4 vystupuje ostatně teprve asi 2 km s.-v. od Karýzka u vesnice 
TJjezda. 
Další důvod proti co možnému snad horizontu ložiska karýze- 
kého přinášejí hornické údaje v Lipoldově díle samy. 
TJdaje ty uvádějí totiž v nejhlubších rudných horizontech českého 
spodního siluru, tedy v D 4 o, všude krevely, které dle všeho z původních 
sideritů byly vznikly. 
V rudných horizontech nejblíže vyšších, D ly a D 4 , uvádějí se však 
v Lipoldově díle už jen siderity. 8 ) Dle toho jsou tedy podnes nezměněná 
ložiska sideritů mladší než ložiska krevele a sideritové ložisko na Karýzku 
už dle svého materiálu by nepatřilo do D 1|? . 
Pro D 1/? svědčí na Karýzku jen mandl ovce kolem ložiska na vý¬ 
chodní i jižní straně v polích hojně roztroušené, které přiměly Dra Pernera, 
že označil stáří ložiska onoho jako D^. Avšak i tento výskyt nasvědčuje 
D li9 jen zdánlivě, neboť i v D ir bývají výjimkou mandlovce, jak na 
Lhotky u Berouna. Tedy opět v D ly b. (Porovnej s J. V. Želízko: „Uber das neue 
Vorkommen einer untersilurischen Fauna bei Lhotka." Verhandl. d. k. k. geol. 
Reichsanstalt, 1903, č. 3. Vídeň. Tam uveden ze Lhotky Illaenus Salteri a J. Panderi, 
což bude omyl. Jeden z nich asi bude lil. Perneri. 
7 ) K. Holub: „Nová fauna spodního siluru v okolí Rokycan." Rozpravy 
č. akademie, roč. XX., č. 15, Praha 1911 a jeho „Doplňky ku fauně Eulomového 
horizontu" tamtéž XXI. č. 33, 1912. 
8 ) Dle Dra F. Slavíka jsou v D 4 hlavně chamosity (se spojivem sideritovým), 
jen ruda z Hroudy je sideritická trochu se podobajíc karýzecké. 
IX. 
