5 
profilu Krušné Hory jasně vidět. V D 4 se však mandlovce vůbec ne¬ 
vyskytují. 
Z uvedených dokladů paleontologických i geologických plyne tedy, 
trvám, bezpečně, že ložisko na Karýzku nepatří ani do D^ ani do D 4 , nýbrž 
že nutno ho zařadit do horního oddílu D ly čili do D ly b, jinak prostě X na¬ 
zývaného. 
Lipoldovo stanovení dotýčného horizontu, ač faunisticky jím jen 
ledabyle podepřené, či vlastně nepodepřené, bylo tedy přece celkem správné. 
* * 
* 
Dodatkem ještě některé poznámky o fossiliích rudy karýzecké. 
Fossilie ty jsou, co se týče jich původního reliefu čili plastického vy¬ 
tváření, celkem dobře zachovány, obdobně jako fossilie v rudách z D 4 
nebo v peckách n. př. z D ly ; nejsou tedy tak pomačkány a sploštěny 
jako bývají otisky v břidlách. Z toho by asi plynulo, že pecky (konkrece) 
i rudy začaly se tvořit dříve, než zbytky fauny do bahna zapadlé tíží 
stále přibývajících usazenin byly pomačkány a pak teprve co takové 
petrifikovány. Deformace otisků v břidlách, jako celkové stejnoměrné 
sploštění, násilné protažení nebo zúžení různými směry, sem ovšem ne¬ 
patří, neb tyto změny povstaly pozdějšími tlaky, jimž břidly byly pod¬ 
robeny. 
Ohledně výskytu fossilií na rudných hromadách karýzeckých možno 
uvést, že z druhů dříve vyjmenovaných se najdou netěžko: Paterula sp., 
Pteropod? (n. g.) a Conularia imperialis Barr. a to někdy hromadně. Zato 
z ostatních druhů dá se něco najít bud jen náhodou, nebo po dlouhém 
a pozorném hledání. 
Nejspíše se ještě vyskytne nějaký fragment z Orthoceras expectans? 
Barr. nebo Pleurotomaria sp. Tento poslední druh někdy tak hojně, že 
tvoří skoro vrstvu až 3 cm silnou. 
Leda bohemica Barr. a Bellerophon (příbuzný rodu Bucania) jsou 
velkou vzácností, o trilobitech a ostatních zkamenělinách ani nemluvě. 
Ruda karýzecká, podává především jen druhy bud odjinud ne¬ 
známé, jako Conularia imperialis a Pteropod? n. g., nebo známé ale ve 
velkých hejnech, jako Paterula sp. a Pleurotomaria sp. ; i činí proto 
svou faunou velmi nezvyklý dojem. 
Ku konci stůjž zde krátký popis onoho trilobita, jehož nález vedl 
ku konečnému zjištění horizontu rudného ložiska u Karýzku. 
Illaenus Perneri Klouček. 
Glabella v čele silně vyklenuta a tupě uříznuta, dlouhá jako pygidium. 
Šířka hlavy víc než o třetinu větší než délka. Glabella stoupá od vnitř¬ 
ního okraje ku předu a spadá čelem náhle k okrajnímu úzkému lemu. 
Rostrale docela ploché. Podélným středem glabelly vede tupá lištna. 
Vedle ní po každé straně 3 oblé hrbolky, z nichž 2 a 2 na temeni gla¬ 
belly zvláště jsou zřetelný, což zejména u mladých individuí nápadně 
IX. 
