6 
vidět. Rýhy, které oddělují glabellu od pevných lící, jsou klikaté, mělké, 
ale zřetelné. Probíhají blízko sebe a rozbíhají se pak náhle ku vnitřnímu 
okraji glabelly. Volné úzké líce sahají do zadu dále než occipitální okraj 
glabelly. Oči dosud nenalezeny. 
Osa thorakální mírně sklenuta, zabírá blíže glabelly asi 1 / 3 šířky 
thoraxu a probíhá téměř rovně k pygidiu značně se zúžujíc. Články 
thorakální úzké a ploché. Pleury od osy thorakální probíhají rovně do 
1 / 3 své délky, zahýbají se pak silně do zadu, při čemž se tvoří, jaksi pře¬ 
hnutím, šikmý záhyb na pleurách. Pygidium hladké, široké, skoro čtyř¬ 
hranné, podoby lichoběžníka, jehož základna jest v zadu široce zaoblena. 
Osa pygidia nepatrně jen naznačena malou vyvýšeninou u vnitřního 
okraje pygidia. Pygidium nejširší ve své zadní třetině, kamž sahají i zadní 
pleury silně zahnuté. Protilehlé zevní strany pygidia convergují ku předu 
k ose. Největší šířka pygidia o 1 / 5 větší než délka, měřená v ose jeho. 
Illaenus Perneri Kl. a částečně i jeho mutace v D 4 (Chrustenice) 
liší se ode všech spodnosilurských Illaenů v Čechách hlavně svým sub- 
trapezoidalním tvarem pygidia, jakož i lištnou na glabelle, vedle níž umí¬ 
stěny 3 a 3 zřetelně vynikající hrbolky. Hrbolky ty bývají u ostatních 
Illaenů nahraženy jen oblými skvrnami, nebo naopak důlky u velkých 
druhů, jako na př. u lil. Katzeri Barr. 
Zbývá mi ještě vysloviti díky panu prof. Cyr. r. Purkyňovi 
za upozornění na nový materiál z Plzenecké Černé stráně a laskavé za¬ 
půjčení originálu Illaena (111. Perneri), panu prof. Dru Fr. Slavíkovi 
za informace ohledně železných rud v etáži D, především ale panu Dru J. 
Pernerovi za různé odborné rady a přátelskou ochotu jeho vůbec. 
IX. 
