8 
nepokládal za správné. Proč dal přednost barometrickému měření Sendt- 
nerovu (2848' = 925 m) před trigon. měřením topografického bureau, 
nemohl jsem zjistiti a nelze mně také rozhodnouti, které z obou dat 919*6 
či 925 m jest správnější. Já sám jsem nové měření nadmořské výšky šu¬ 
mavských jezer nepojal do svého programu, jsa toho náhledu, že bych 
vlastním barometrickým měřením —■ a pouze na toto bylo lze za daných 
poměrů mysliti — nedosáhl čísla, jež bych mohl důvodně pokládati za přes¬ 
nější dosavadních. 
Plocha jezerní hladiny udávala se dosud podle různých autorů velmi 
odlišně. Mochel, jehož údaje jako u jiných šumavských jezer, tak i zde jsou 
velmi nespolehlivé, udával ji jednou na 6*95 jiter = 4 ha, podruhé na 9-2 ha, 
bavorský katastr udává „2 Tagwerk 93 Decimalen“, dr. Wagner 2*4525 ha. 
Plocha vodní mění se tu více než na kterémkoliv jiném jezeru šu¬ 
mavském, měříme-li ji za nej nižšího nebo za nej vyššího stavu. Při stavu, 
za něhož my jsme měřili, 50 cm nad nej nižším, tak jak jest také na naší 
mapě zakreslen, udává terčový planimetr Coradiův plochu 27300 m 2 , za 
nejnižšího stavu byla by 22.900 m 2 , za nejvyššího stavu, jenž jest na 
mapě naší vyznačen tečkovanou linií, jest 43300 m 2 . 
Přírůstek plochy dna proti hladině, vypočten na základě hodnot dále 
uvedených, jeví se mezi jednotlivými isobathami takto: Mezi 0 (hladina 
námi měřená) a nejvyšším stavem (-f 1*8 m) 80*2 m 2 \ mezi 0 a 1 m hl. 
54 m 2 \ mezi 1 a 2 m = 29 m 2 \ mezi 2 a 3 m = 27*6 m 2 \ mezi 3 a 4 m = 
23*4 m 2 \ mezi 4 a 5 m = 19 m 2 , mezi 5—6 m = 12*5 m 2 \ mezi 6 a 7 m = 
7*5 m 2 . Uvmtř isobathy 7 m nelze již o nějakém znatelném přírůstku 
mluviti, tak že přírůstek dna při hladině námi měřené obnáší úhrnem 
173 m 2 , při nejvyšším stavu o 80*2 m 2 více, tedy 253*2 m 2 . 
Jezero jeví ovšem v obrysech rozdíly podmíněné vysokým a nízkým 
stavem vody. Pokud lze, charakterisujeme je tuto číselně. Vývoj břehů 
za nej vyšší možné vody byl by asi 900 m, za nízké vody, při které jsme my 
měření prováděli, jest 880 m, tedy téměř stejně. To zdálo by se zvlášť ná¬ 
padným, uvážíme-li, že za nejvyššího možného stavu vody plocha hladiny 
vzrostla by z 27300 m 2 na 43300, tedy o 16000 m 2 , čili téměř o 59%. Vy¬ 
světlení podává na první pohled přiložená mapa jezera. Příčina stejného 
téměř vývoje břehů za nízké jako za vysoké vody spočívá v obrysech od¬ 
toku a lze to číselně doložiti porovnáním délek jednotlivých isobath. 
Obvod jezera za nej vyšší možné vody, tedy 1*80 m nad nízkým stavem, j 
obnášel by, jak již řečeno, 900, za nízké vody, při níž jsme my měřili, 880 m, ' 
isobatha 1 m (při nízkém stavu) 600 m, isobatha 2 m při témže stavu 460 m. : 
Nepočít áme-li s lalokovitým vyústěním za nej nižší vody směrem ku hrázi, ; 
tu obrysy jezera za vysoké i nízké vody jsou celkem parallelní a v části ; 
jižní, totiž proti slati, docela identické. O nějakém rozčlenění jezera sotva 
lze mluviti, neboť poněkud klikatější hranici jižní tvoří právě jenom 
slať a nelze ji bráti dobře v úvahu. 
XI. 
