21 
delší strana má směr od jihu na sever. Poblíž jezera na východ od odtoku 
naznačena jest sklárna v místech, kde dnes není žádné budovy. Jest to asi 
táž, o níž se zmiňují Grueber a Miiller. Vzájemná poloha jezera, Mooshiitte 
a Prenethofe jest asi nesprávná, neboť Prenethofe jsou zde daleko blíže 
jezera než Mooshiitte. Kommunikace od Prenethofe směřuje přímo ku 
jezeru. Jistým omylem jest však také poloha jezera k Malému Javoru. 
Malý Javor na této mapě nalézá se téměř severně odVel. Javoru s nepatrnou 
jen úchylkou k západu, tak že by vrchol M. Javoru připadl vvj. od M. Ja- 
vorského jezera. Nikde nejsou, ani pro horu V. Javor, udány výšky. Chybné 
znázornění terrainu opakuje se ještě na posledním vydání této mapy z r. 1876 
ačkoliv zatím již vyšly dotyčné listy topografického atlasu Bavor. 
Nové poznatky ku seznání M. Javorského jezera připojili v létech 
šedesátých stol. XVIII. znamenití bavorští badatelé Sendtner a Gumbel. 
Sendtner 1 ) měřil sám některé výšky v okolí a také nm. výšku jezera 
(2848') a upozornil na temnou kávově hnědou barvu zdejších vod. Připo¬ 
mínáme, že současně také náš geolog J. Krejčí mluví o černé barvě 
vody M. Javorského jezera. 2 ) Gumbel 3 ) měřil tu výšky znovu baro¬ 
metrický, výšku jezera patrně velmi nízko. V díle jeho nalezneme ještě jiné 
výškové údaje cizí. Také Gumbel označuje barvu jezera jako temnou a vy¬ 
světluje ji vylouhováním rašeliny. Jezero jeví se mu divokým. O slati v po¬ 
zadí jezera jest tu prostá zmínka, že existuje. Barevná tabule (ku str. 24) 
s pohledem s Vel. Javoru směrem ku Ostrému jest prvním mně známým 
pohledem na M. Javorské jezero. 
Znázornění terrainu v okolí jezera na mapě blíží se poprvé skutečným 
poměrům v topografickém atlasu Bavor; ovšem jest terrain kreslen pouze 
šraffami bez isohyps. Jezero náleží tu dvěma listům. 4 * ) Podivným způsobem 
byla na prvním vydání obou nadmořská výška jezera nesprávně udána 
a sice na listu Lam 914-6, na listu Zwiesel (West) 910-6 m. Na novějším 
vydání jest již udána výška 919-6 m podle topograf. bureau, ale poněkud 
zastarale udává se i tu odtok ještě v sv. cípu jezera. Mapa souhlasí úplně 
s katastrální, jenom že v jihu nalézají se označení „Kleine Seewanď* 
a „Kleines Seeloch". 
Připomínáme tuto hned, že zmíněné listy Topografického atlasu 
sloužily za podklad rakousko-uherské 6 ) mapě speciální v měř. 1 : 75000 
(postrádáme zde výšky pro M. J. j.) a ovšem i mapě říše německé v měř. 
9 Die Vegetations-Verháltnisse des Bayerischen Waldes . . geschildert v. Otto 
Sendtner. Nach dem Manuscripte des Verfassers vollendet v. W. Gumbel 
u. L. R a d 1 k o f e r. Míinchen 1860. 
2 ) J. W e n z i g u. J. K r e j č í, Der Bóhmerwald. Prag 1860, p. 46. 
3 ) C. W Gumbel, Geognostische Beschreibung des Ostbayerischen Grenz- 
gebirges. Gotha 1868. 
4 ) Topograph. Atlas d. Kgr. Bayern. 1 : 50.000. Lam 44 (1871), Zwiesel 
(west) 50 (1870). 
6 ) Spezialkarte der Čster.-Ungar. Monarchie. 1 : 75000. Z. 9. C. VIII. Eisen- 
stein u. Viechtach. 
XI. 
