22 
1 : 100000. Tato mapa 1 ) má zde základní chybu, že znázorňuje jezero 
v rozměrech mohem větších do sirky než do délky. Také není tu udana 
nadmořská výška jezera. Jak jest zde zaznamenána výška 1095, vztaho¬ 
vala by se normálně na „Seeháusl“, čemuž ovšem není tak. Není ovšem 
vyloučeno, že zde zase máme co činiti s nějakou tiskovou chybou. 
První, jenž ku vědeckému výzkumu vody v tomto jezeru přistoupil, 
byl český badatel Dr. Antonín F r i č, 2 ) jenž pověřen byv komitétem pro 
přírod, výzkum Cech, dlel tu se svým assistentem H. B. Hellichem a sbě¬ 
ratelem J. Staskou v červnu 1871. Konal zde ovšem jen pozorování zoo¬ 
logická, ale pozorování ta jsou ještě dnes, po 40 létech, jedinými faum- 
stickými na tomto jezeru. Frič sám uvádí, že by byl mohl docíliti větších 
výsledků, kdyby byl měl zde plavidlo. 
Zajímavá jest návštěva J. P a r t s c h e, 3 ) professora univ. ve Vrati¬ 
slavi (nyní v Lipsku) v r. 1881. Požadoval především seznání hloubek jezera, 
nemaje však plavidla, musil se obmeziti spíše na okolní terrain. Nepodává 
sice ani v tomto směru nějakého podrobného popisu, ale přece první odborné 
poznámky. Východní sráz M. Javoru směrem k Seelochu neuznává Partsch 
za jezerní stěnu, nýbrž pokládá jej pouze za postranní ohraničení jezera. 
Partsche zajímala nejvíce otázka vzniku jezera a tu klonil se k náhledu, 
že jest to jezero čistě morénové. Sledoval především končinu na odtoku 
jezera, jež se mu zdá „typickou krajinou morénovou". 
Záhy po něm přišel sem geolog F. Bayberger (r. 1883). Ve své 
práci věnuje jezeru pouze půl sloupce; nepřináší tu mnoho nového. 4 ) Správ¬ 
ným bych uznal mínění jeho, že jezero, sáhajíc kdysi až po příkrý svah 
údolní, nelišilo se tak od ostatních jako dnes. Praví-li, že jest ze všech nej¬ 
blíže zániku, vysvětluje se to tím, že sám neviděl Lakka. Mluví-li o novém 
utvoření se ostrova uprostřed jezera, tu lze míti za to, že to byl jenom útržek 
slati volně po jezeru plovoucí. Morénu Partschovu Bayberger přijímá 
a kreslí ji na mapě přímo na sever od jezera. Stěnu jezerní pokládá také za 
méně vyvinutou než u ostatních jezer. 
R. 1892 uveřejnil C. Metzger 5 ) první analysy vody z M. Javor- 
ského jezera a jeho hlavního přítoku, jež provedl ve farmaceutickém ústavu 
a v laboratoři pro applikovanou chemii v Erlangen. 
Nedlouho na to vyšla nová kniha Gůmbelova 6 ) vlastně druhé 
vydání díla, o němž se již stala zmínka. Dle mapy jeho nalézá se jezero úplně 
v dichroitické a zrnité rule. To jest také znázorněno na profilu od V. Javoru 
1) Kartě des Deutschen Reiches. 1 : 100.000. Bl. 582 Zwiesel. 
2 ) Frič A., Uber die Fauna der Bóhmerwaldseen. Sitzungsberichte der 
kgl. bóhm. Ges. der Wissensch. in Prag. 1871, p. 9. 
3 ) Partsch J., Die Gletscher der Vorzeit. Breslau 1882, p. 109. 
*) Bayberger F, Geographisch-geologische Studien aus dem Bóhmer- 
walde. Gotha 1886, p. 31 a 32. 
5 ) Metzger C., Beitráge zur Kenntnis der hydrographischen Verháltnisse 
des bayrischen Waldes. Erlangen 1892, p. 8, 22, 23. 
«) Giimbel v., Geologie von Bayern. II. Cassel 1894, na něk. místech. 
XI. 
