5 
Každá zvlášť o sobě byla rozetřena ve velmi jemný prášek, z něhož oddě¬ 
leny byly železné úlomky (stržené při rozmělňování) magnetem. Každá 
partie důkladně byla promíchána a zvlášť uschována; postačila i k různým 
rozkladům i k rozboru. 
Rozbor živců proveden dle návodu Treadwellova, 12 ) při čemž 
alkalie stanoveny Berzeliovou methodou. Dělení hlinitého a železitého 
kysličníku provedeno tavením s kyselým síranem draselnatým. Z roztoku 
sirovodíkem vysražena byla platina a po vypuzení sirovodíku a sfiltrování, 
stanoveno železo titrací manganistanem draselnatým. 
V mineralogické literatuře jsou udány analysy anorthitu provedené 
rozkladem kyselinou solnou bez předchozího tavení i po předchozím tavení 
se sodou. Při srovnání obou rozkladů seznal jsem, že po předchozím tavení 
získáváme vždy čistší křemičitou kyselinu. Tento poznatek shoduje se 
se známou zkušeností, že z vodních skel získaná kyselina křemičitá bývá 
čistá. Tavením anorthitu se sodou utvoří se sodnatý křemičitan, který 
pak poskytne čistou kyselinu, kdežto z jiných silikátů, než alkalických, 
uvolněná kyselina je vždy poněkud znečištěná. 
Rozkládán byl 1 g anorthitu solnou kyselinou, množství Sí 0 2 
nalezeno 45-02% 44-76% 44-82% 44-85% 
množství nečistot 8 mg 5-5 mg 6-5 mg 7 mg 
průměrně tedy 6-5 mg ; když rozklad proveden byl tavením, množství 
nečistot nepřesahovalo 1-5 mg. Nečistoty sestávaly ze železitého a hlinitého 
kysličníku. Poněvadž je nutno vždy přesvědčiti se o čistotě křemičité 
kyseliny, lze použiti obou způsobů rozkladu. 
Složení výluhů stanovil jsem tím způsobem, že z filtrátů po křemi¬ 
čité kyselině srazil jsem amoniakem železo a hliník, pak šťovanem amc- 
natým vápník. Filtrát po šťovanu vápenatém odpařil jsem k suchu a 
mírným zahříváním, později slabým žíháním vypudil jsem amonaté sole. 
Hořčík a alkalie jsem oddělil dvojím odpařením se žlutým kysličníkem 
rtuťnatým. 15 ) 
Rozpustnost živců v kyselinách. 
K rozkladům použil jsem orthoklas z Krageró v Norsku, vyskytující 
se v štěpných kusech pleťové barvy se živým perleťovým leskem, hustoty 
2-549 (stanovené pyknometricky při 14° C), dále anorthit z Miyakejimy 
v Japonsku. Tento živec přichází v krystalech až 2 cm dlouhých, nedo¬ 
konale vyvinutých, prostoupených olivinem a povlečených tenkou korou 
lávy. Po rozdrobení tohoto materiálu byly krystalové úlomky vybrány 
a průsvitné, úplně čisté kusy, prosté přimíšenin, použity ku přípravě 
prášku. Hustota anorthitu 2-69 ustanovena pyknometricky při 25° C. 
15 ) M. Dittrich: Anleitung zur Gesteinsanalyse. 1905. 
XII. 
