8 
manganistanu draselnatého (aby se zbavil organických látek), načež pro¬ 
váděn destilovanou vodou ve dvou promývačkách a uváděn do vyparafi- 
novaných baněk kaučukovými trubicemi před tím několikráte vymytými 
v teplé vodě. Abych ušetřil čas, uváděl jsem uhličitou kyselinu nejprve 
do baňky, v níž se nacházelo 10 g anorthitu rozmícháno dvěma sty cm 3 
vody a odtud do baňky obsahující orthoklas (20 g) s 200 cm 3 vody. 
Uhličitý kysličník uváděn 8 neděl ustavičně vždy ve dne a částečně 
v noci. 
Filtrát analysován po opatrném rozkladu solnou kyselinou již vy¬ 
psaným způsobem. Pro skrovnou rozpustnost kyselého uhličitanu vápe¬ 
natého ve vodě, bylo nutno ustanoviti též množství vápna sice rozlo¬ 
ženého, ale přimíšeného v podobě Ca C0 3 ku nerozpustnému podílu živ¬ 
covému. I hledal jsem methodu, dle níž by bylo možno ustanoviti jak uhli¬ 
čitan vápenatý, tak i křemičitou kyselinu v nerozpuštěném podílu. An- 
orthit totiž se rozpouští snadno v kyselinách i jednalo se tudíž o to, zdáli 
možno použiti slabé kyseliny, která by rozložila Ca C0 3 , aniž by se roz¬ 
kládal vápenatý živec. Dosud však postrádáme analytické methody ku 
oddělení vápenatého uhličitanu od vápenatého živce. 
Weinschenk 17 , 18 ) odporučuje k isolaci křemičitanů lehce rozloži¬ 
telných kyselinami z vápenců použití chlorečné kyseliny místo používaných 
organických kyselin. Kyselinu připravuje z barnatého chlorečňanu a zře¬ 
děné sírové kyseliny. Dle něho chlorečná kyselina zasahuje energicky 
vápenec a nepůsobí na silikát. Seznal jsem však, že Weinschenkův náhled 
není správným. Všimneme-li si síly chlorečné kyseliny, 19 ) pozorujeme, že 
je skoro stejně silná jako solná kyselina, neboť molekulární elektrická 
vodivost jejího vodného roztoku při 25° C jest skoro stejná jako solné 
kyseliny: 
l/m = v 
2 
4 
8 
16 
32 
64 
128 
! HC1 
353 
366 
378 
386 
393 
399 
401 
; HC10 3 
353 
364 
373 
381 
387 
391 
399 
1 HC10 4 
358 
372 
383 
390 
399 
404 
406 
Poněvadž jsem neměl po ruce chlorečnou kyselinu a vyřízení její 
zásilky trvá delší dobu, zkusil jsem dříve rozpustnost v kyselině chloristé 
skoro stejně silné, dále též v octové kyselině před Weinschenkem k isolaci 
používané. 
V kádince rozkládán 1 g anorthitu 100 cc přibližně l%ní kyseliny 
po dcbu 10 minut za ustavičného míchání a přikročeno ihned k filtraci. 
17 ) Die gesteinsbildenden Mineralien. 1901, S. 9. 
18 ) Keilhack: Praktische Geologie. 1908, 2. Aufl., S. 605. 
19 ) Landolt-Bernstein: Physikalisch-chemische Tabellen. 1905. S. 751. 
XII. 
