9 
Přibližně 1 %ní octová kyselina byla získána rozpuštěním 1 cm 3 
ledové kyseliny octové ve 100 cc destilované vody. 
Hustota prodejné kyseliny chloristé stanovena 1122. Z této hustoty, 
vypočteme 20 ) interpolací obsah 18-80% HC10 4 . Ustanovené hustotě pro¬ 
dejné kyseliny chlorečné 1-128 odpovídá 19% HC10 3 . I rozpustil jsem 
5 cm 3 jak kyseliny chloristé, tak i kyseliny chlorečné, čímž jsem obdržel 
přibližně 0-95%ní kyseliny. 
Uvádím v připojené tabulce přímo procentická množství jednotlivých 
kysličníků anorthitových, vyloužených dotyčnými kyselinami: 
Anorthit I 
+ octová 
Anorthit II -f 
+ hcio 3 
+ hcio 4 
HC10 3 
HC10 4 
octová^ 
Si0 2 ... 
8-18 
8-02 
2-00 
8-72 
7-37 
2-10 
(Fe 2 0 3 + 
+ A1 2 0 3 ) 
6-95 
7-58 
1-75 
7-02 
7-21 
2-15 
Ca O .... 
12-37 
11-60 
3-38 
13-56 
12-80 
3-45 
100 cc 0-9o%ní kyseliny chlorečné rozpustí tudíž více než trojnásobné 
množství anorthitu. Z tohoto důvodu je octová kyselina vhodnější k iso- 
laci silikátů z vápenců než chlorečná kyselina. Další výhody, které plynou 
z jejího použití, jsou: 1. máme ji v laboratoři ihned k disposici a nemusíme 
ji přípravo váti komplikovaným způsobem, 2. je levnější a dále úspornější, 
nebot méně jest jí zapotřebí ku rozkladu stejného množství vápenatého 
uhličitanu než chlorečné kyseliny. Rozkládá též velice rychle vápenec. 
Z předešlé tabulky vychází též na jevo větší rozpustnost vápna oproti 
jiným anorthitovým kysličníkům a dále, že i tak zředěná kyselina octová 
nehodí se k analytickému dělení vápenatého uhličitanu a anorthitu. 
Van Bemmelen 21 ) udal methodu pro stanovení anorganických 
kolloidů v půdách, která spcčívá ve střídavém vyluhování za tepla půd 
kyselinou solnou a louhem. Stremme a Aarnio 22 ) vytýkají této methodě 
nesprávnosti, které jsou zaviněné tím, že i četné nerosty (anorthit, leucit, 
nefelin a j.) se rovněž rozkládají solnou kyselinou. Ani l%ní octová ky¬ 
selina nebyla by vhodnou k tomu účelu, pokud půda obsahuje anorthit, 
neboť byla ustanovena značná rozpustnost anorthitu v ní. 
Co se týče rozpustnosti anorthitu v silných kyselinách, bylo nalezeno, 
že nastane úplný jeho rozklad za vyloučení práškovité kyseliny, když pů¬ 
sobíme po dobu 14 dní na 10 g anorthitu III. sto cw 3 solné kyseliny (h 1-19) 
nebo sírové (1 : 1), jak vyplývá z výsledků analys: Při rozkladu solnou 
20 ) Cftemiker-Kalender. 1912, S. 216, 217. 
21 ) Zeitschrift fur anorganische Chemie. 1904, S. 625. 
—) Die Bestimmung des Gehaltes der anorg. Kolloide in zersetzten Gesteinen etc. 
Zeitschrift fur praktische Geologie. 1911, S. 329. 
XII. 
