2 
Obraz Feistmantlův, na tu dobu zcela správný, chci doplniti na zá¬ 
kladě zkušeností, jichž v r. 1872 nebylo. Nahlédnouti do vnitřní stavby 
pánve dovolily do toho roku dvě šachty uhelné a kaolinové a v 1. 1904 
až 1906 za účelem zjištění hydrologických poměrů pánve provedené čtyři 
vrtby. 
Nejvíce doplněny byly naše vědomosti o zbytcích rostlinných, jichž 
mohl K. Feistmantel uvésti jen čtyři druhy (Calamites Suckowi, Brongt., 
Sphenopteris Hóninghausi, Brongt., Stigmaria ficoides, Brongt., Cordaites 
borassifolius [Stcrnb.) Ung.) ; seznam flory rozmnožen v 1. 1905—1910 ně¬ 
kterými nálezy autorovými, zvláště však zásluhou jeho věrného spolu¬ 
pracovníka při museu plzeňském, pana Theodora Bayera, tak, že 
možno dnes z pánve Letkovské uvésti 25 zbytků rostlinných, náležejících 
asi 22 speciím. 
Přítomnost uhelné pánve u Letkova se prozrazuje skoro jen haldami 
uhelných lupků a pískovců (arkos), vyvezených na povrch v době dolování, 
a velkými haldami bílého písku, zbylých po vyplavení surového kaolinu, 
t. j. kaolinisovaných arkos. 
Největší část povrchu pánve jest zakryta svahovými hlinami dilu- 
vialními, 1 ) jichž hranice jest velmi neurčitá, neboť hlíny, jež se.rozkládají 
!) Diluvialní jsou též hlíny, jimiž jsou vyplněny mezery mezi balvany buliž- 
níkových skal „Na pohodnici" a „Jandově skále"; z hlin těch jsou v museu plzeň¬ 
ském zuby a kosti diluvialního koně, Equus caballus foss. minor Woldř. 
XIII. 
