4 
Z jiné sousední šachty byl zaznamenán tento profil vrstevný: 
Omice.0-50 m 
žlutohnědá hlína.6-00 „ 
železitý písek.2-00 „ 
písčitý jíl.1-00 „ 
kaolinický písek . 20-00 „ 
„železnice'‘.0-15 ,, 
šedé a černé lupky.10-00 „ 
uhlí, „svrchní sloj".0-37 „ 
lupek.1-50 „ 
pevný pískovec. 0-50 „ 
uhlí, „spodní sloj".0-85 „ 
pevný pískovec (neprovrtán). 20-00 „ 
62-87 m 
„Železnice" pod kaolinovým pískovcem jsou známé „železité desky" 
(Eisendeckel), t. j. slepence s limonitickým tmelem, jež jsou druhotným 
zjevem při kaolinisaci arkos. 
V dolejší šachtě uhelné (2 v mapce; nadm. výška věnce 430-05 m) 
prohloubeny 32 metry vrstev písčitých, 0-50 m uhlí, 1-50 m lupků a pís¬ 
kovce, v celku 34 m, aniž dosaženo podkladu, zde snad vrstev silurských. 
Tyto šachty byly do r. 1905 jediná místa, jež nám poskytovala verti¬ 
kálních průřezů Letkovské pánve; od šachet vedeny v úrovni uhelné sloje 
chodby, jimiž zjištěno, že se uhelná sloj rozkládá v mocnosti přibližně 
takové, jak v předešlých profilech uvedeno, hlavně v severovýchodní části 
pánve (v mapce naznačeny uhelné výchozy-); k jihu a východu 
se uhelná sloj vyklinuje, směrem k Letkovu se zhoršuje kvalita uhlí a sloj 
přechází v pouhé černošedé lupky. 
Z jiného místa udán tento profil sloje uhelné: 
Uhlí . 
lupek 
uhlí . 
lupek 
uhlí . 
0-25 m 
0-50 „ 
0-10 „ 
0-70 „ 
0-70 „ 
Svrchnější, 0-20—0-40 m mocná vrstva uhelná označována jako 
„svrchní sloj", spodnější 0-50—0-85 m mocná vrstva jako „spodní sloj". 
Přímé srovnání se slojemi ostatních pánví západočeských lze těžko pro- 
vésti na základě petrografických vlastností, ale přece lze vysloviti náhled, 
podporovaný zvláště nalezenými zbytky rostlinnými, jež vesměs pocházejí 
z jílovitých a písčitých lupků, oddělujících obě sloje uhelné, že nutno obě 
„sloje" letkovské považovati za zástupce sloje jediné a to svrchní sloje 
radnické, jež, podobnými horninami jsouc doprovázena, nejblíže byla 
vydobývána v Třemošné a na Bílé Hoře na východním kraji veliké uhelné 
XIII. 
