ROČNÍK XXII. 
TŘÍDA lí. 
ČÍSI.O 15. 
Příspěvek ku chemii scandia. 
(Část I.) 
Podává 
Dr. Jan Štěrba-Bóhm. 
(Předloženo dne 8. března 1913.) 
Neobyčejně zajímavou prací podal G. Eberhard x ) důkaz, že slouče¬ 
niny scandia jsou na naši zemi rozšířenější, nežli se dosud za to mělo, 
a dále že prvek tento přichází, arciť v malých množstvích, i v těch mine¬ 
rálech a horninách, které ostatní vzácné zeminy bud neobsahují, aneb jen 
v míře nepatrné. Byl to hlavně wolframit cinvaldský ve kterém Eberhard 
spektrograficky dokázal přítomnost scandia a z něhož je J. R. Meyer 2 ) 
nově vypracovanými methodami ve větším množství připravil. Poněvadž 
vlastnosti sloučenin tohoto prvku tak málo jsou známy a se stanoviska 
theoretického tak neobyčejně zajímavý (viz B. Brauner: Abeggs Handbuch 
der Anorganischen Chemie III. p. 340) vzal jsem si za úkol pokud možno 
je prostudovat!. 
J. R. Meyer (1. c.) vypracoval následující methody ku získání kyslič¬ 
níku scandia z wolframitu: odstraněním wolframu získaná směs .kysličníků 
železa a manganu vedle kysličníku scandia, vyluhuje se koncentrovanou 
kyselinou chlorovodíkovou a v pokud možno neutrálném vodném výtažku 
sráží se přítomné scandium a vzácné zeminy za varu bud kyselinou fluoro- 
křemičitou neb fluorovodíkovou. Sedlina, obsahující vedle scandia i malá 
množství thoria, zemin yttriových atd. podrobuje se dalšímu čištění bud 
vařením s koncentrovaným roztokem uhličitanu sodnatého neb sirnatanem 
sodnatým, čímž získá velmi čistý kysličník scandia. 
ú G. Eberhard: Sitzungsberichte der kónigl. PreuBiscli. Akademie der Wissen- 
schaftcn 1908 p. 851—868, 1910 p. 404—426. 
2 ) J. R. Meyer: Zeitschrift fíir Anorganische Chemie 60 134, 1908, Chemikcr 
Zeitung 1909 45, D. R. P. 202523, 208355. 
ža ) J. R. Meyer & H. Winter: Zeitschrift fur Anorganische Chemie 67 398, 1910. 
Rozpravy: Čís. 15. Tr II. Roč. XXII. 
XV. 
1 
