10 
Abych rozluštil tuto otázku, provedl jsem se značným množstvím 
čistého scandiumformiatu asi 300 frakcionovaných krystalisací. Spektro- 
grafickou zkouškou frakcí nejméně a nejvíce rozpustných ukázalo se, že 
spektrum v obou případech jest identickým, čili že nelze rozštěpiti scan- 
dium ještě v další elementy, tak jako na příklad ,,ytterbiunť ť . 
Nepokládám však otázku tuto ještě za úplně definitivně rozřešenou, 
poněvadž jest známo, že i tento dosti značný počet krystalisací ku rozště¬ 
pení elementů vzácných zemin jest relativně malým. 
Používám milerád této příležitosti, abych poděkoval panu prof. 
G. Eberhardovi na astrofysikálním ústavu v Postupimi za vzácnou ochotu, 
kterou tyto spektrografické zkoušky provedl, neboť moje velmi skrovné 
pomůcky laboratorní mně nedovolily, abych je provedl sám. 
Upustil jsem prozatím od stanovení equivalentu, resp. atomové váhy 
získaného scandia, neboť jest, jak jsem se přesvědčil, velmi těžko získati 
k tomu cíli potřebný neutrálný síran scandia. 
Obtíže zde se naskytující jsou úplně analogické jako u síranu lauthanu 
poprvé B. Braunerem a částečně Braunerem a Pavlíčkem 16 ) pozorované. 
Četné další práce, týkající se stanovení atomové váhy vzácných 
zemin, ku příkladu scandia: J. R. Meyer a H. Winter (1. c. 15), dále yttria:. 
J. R. Meyer a J. Wuorinem 17 ) potvrzují naprostou správnost pozorování 
Braunerových. 
Scandium oxalat hodí se pak ještě méně ku stanovení atomové váhy; 
jsem právě zaměstnán podrobným studiem této velmi zajímavé sloučeniny, 
tak že budu moci v nejbližší době o ní referovati. 
Resultatem této práce jest následující: 
1. Byla vypracována pohodlná methoda ku přípravě sloučenin 
scandia ze zbytků wolframitových. 
2 . Bylo dokázáno, že sirník již dříve, hlavně Ogawou pozorovaný 
nenáleží neznámému prvku, ale jest směsí obsahující hlavně sirník mědi. 
3. Udány byly methody ku dělení scandia od Mn, Fe a Mo. 
4. Dokázáno bylo, že dosavadní methoda ku získání absolutně- 
čistých sloučenin scandia nestačí, že jest třeba k úplnému odstranění 
Yb kombinovati tuto methodu s frakcionovanou krystalisací formiatu. 
5. Podán aspoň částečně důkaz, že scandium není prvkem kom¬ 
plexním. 
C. k. chemicko-farmaceutická laboratoř 
české university. 
16 ) B. Brauner: Abegg’ Handbuch der Anorganischen Chemie III., svazek 1, 
p. 243—245, Brauner a Pavlíček, Rozpravy České Akademie, roč. IX. č. 6 1902. 
17 ) J. R. Meyer & J. Wuorinen: Zeit. anorg. Chemie 80, p. 7, 1913. 
XV. 
