4 
Od právě zmíněného normálného methoxyderivátu zeleni briliantové 
doufali jsme dospěti zahříváním s kyselinou solnou k leukobasi abnormálně, 
betainové. Za tím účelem zahřívali jsme ji v zatavené rouře as 2 hodiny na 
120° s koncentrovanou kyselinou solnou. Při otevření roury unikal methyl- 
chlorid (zelené zbarvení plamene), což nasvědčovalo tomu, že se alespoň, 
z části užité leukozásady odštěpil methyl skupiny methoxylové. Vodou 
zředěná kapalina reakční poskytla neutralisací produkt, jehož etherický 
roztok nekrystalloval ani při volném odpařování, ale poskytl z benzol- 
ligroinu leukozásadu, jejíž bod tání stoupl dvojím přehlacením ze 104° na 
109 až 110°, což jest bod tání paraoxytetra-ethyl-p-diaminotrifenylmethanu 
a vskutku byly obě látky identické, neboť směs obou tála stejně při 110°, 
jako její složky. 
Z toho bylo patrno, že tu kyselina solná nezpůsobila isomerisaci, 
nýbrž rozklad skupiny alkoxylové za odštěpení methylchloridu, takže vý¬ 
sledkem reakce byla leukobase prostě hydroxylovaná: 
HC1 —> CHoCl + HC— 
\_/ 
\_/ 
N(C 2 H 5 ) 2 
OH 
:N(C 2 H 5 ), 
Že vskutku produkt takto získaný jest p-oxyderivátem, tomu na¬ 
svědčuje ostatně i ta okolnost, že příslušné mu barvivo zelené zředěnými 
louhy alkalickými červená. 
Po hořejším nálezu bylo přirozeno, že jsme se ihned podjali nového 
výzkumu poměrů těch v řadě methylové, t. j. nového studia kondensačních 
produktů resultujících při působení fenoletherů na tetramethyldiamino- 
benzhydrol, neboť byly-li by i abnormálně leukobase ty ne alkoxy- nýbrž 
pouhými oxy-deriváty zeleni malachitové, odpadla by isomerie přespočetná 
a tím i k vysvětlení její vyslovená domněnka v práci prvého z nás a 
K r a u z a pronesená, že zde běží o analogon betainové isomerie alky- 
lovaných o-aminofenolů. 
B. Kondensace v řadě tetramethylové. 
Kondensace p-oxybenzaldehydu s dimethylanilinem provedena tak, 
jak popsána v práci Fischerově 1 ) a pojednání prvého z nás 
s Krauzem. Usilovně opakovanou krystallisací stoupl bod tání ještě 
o několik stupňů t. j. na 165 až 166°, při kterémžto bodu setrval, i když 
přehlacování z alkoholu opakováno. 
i) O. Fischer: B. B. XIV. 2523. 
XVI- 
