5 
Kondensace tetramethyl-p-diaminobenzhydrolu s fenolem, provedené 
rovněž způsobem již dříve popsaným, 1 ) poskytla tutéž leukobasi o b. t. 
164 až 165°. 
Směs obou látek tála nezměněně, což rovněž nasvědčuje jejich to¬ 
tožnosti. 
Kondensace p-methoxybenzaldehydu s dimethylanilinem rovněž vedla 
k dříve již popsané leukozeleni p-methoxymalachitové o stálém bodu 
tání 106°. 
Kondensace tetramethyl-p-diaminobenzhydrolu s anisolem. — Bližší 
studium této reakce mělo důležitost největší. 10 g Michlerova hydrolu 
zahříváno s 5 g anisolu a 100 cm z koncentrované kyseliny solné až 
do zmizení reakce hydrol-acetátové, což vyžadovalo 6 hodin. Reakční 
kapalina zalkalisována ammoniakem a proháněna jí vodní pára k od¬ 
stranění po případě zbylého anisolu. Zbylá surová leukozásada čištěna 
předem tím, že rozpuštěna ve zředěné kyselině octové a srážena za 
chlazení zředěným ammoniakem. Suchý produkt zbavován nečistot 
tak, že k benzolovému roztoku opatrně přidáváno petroletheru, jenž 
srážel nečistoty, hlavně barevné. Z benzol-ligroinového filtrátu vy¬ 
loučily se krystallky narůžovělé, b. t. 145°. Tento bod tání stoupl novou 
krystallisací z benzol-ligroinu na 155°, další pak na 156° a zde se ustálil. 
Jinak však tomu bylo, když použito k další krystallisací jiného rozpustidla. 
Po třikráte opětovaném srážení vodou z roztoku alkoholického zvýšil se 
bod tání na 161—162° a čistota preparátu stoupla již takovou měrou, 
že mohl býti nadále přímo z alkoholu krystallován. Docíleno tím konstant¬ 
ního bodu tání 162 až 163°. Směs takto vyčištěné leukobase s leukozásadou 
zeleni paraoxymalachitové (164 až 165) tála při 163 až 164°, což poukazovalo 
na totožnost obou látek, jinými slovy na to, že již při kondensaci část me¬ 
thylu alkoxylového se odštípla a vznikl na místě alkoxyderivátu oxyderivát. 
Abychom názor ten ještě lépe opřeli, působili jsme na leukobasi hydrol- 
anisolovou anhydridem octovým. 
A čety láce leukozásady hydrol-anisolové. — 0*5 g leukobase, získané 
kondensaci tetramethyl-p-diaminobenzhydrolu s anisolem, vařena as ho¬ 
dinu pod zpětným chladičem s přebytečným anhydridem octovým 
a trochou taveného octanu sodnatého. Produkt vyloučen vlitím do ledové 
vody a přehlacen z alkoholu. Jeho konstatní bod tání byl 145 až 146° a 
směs jeho s acetyl-p-oxytetramethyl-p-diaminotrifenylmethanem tála rovněž 
při tomto stupni, z čehož lze již souditi na totožnost obou zásad acety- 
lovaných. Aby však vyloučena byla námitka, že snad methylskupina při 
působení anhydridu octového nahrazena byla acetylskupinou, zkoušeno 
acetylovati hotový p-methoxytetramethyldiaminotrifenylmethan. Avšak 
i po dvouhodmném varu s anhydridem kyseliny octové u přítomnosti bez- 
vodého octanu sodnatého získána nezměněná výchozí leukozásada o bodu 
l ) E. VotoČek; Chemické Listy XIX, 221 a 237. 
XVI. 
