Určení methoxylu v leukobasi, získané působením kyseliny solné na 
zeleň p-methoxyleukomalachitovou. — Nej pádnějším důkazem pro nález, že 
produkt získaný působením koncentrované kyseliny solné v p-methoxy- tet rá¬ 
me thyl-p-diaminotrifenylmethan (b. t. 165°) jest pouhým oxyderivátem, 
podáváme však v určení methoxylu dle známé elegantní methody Zeiselovy. 
Určení methoxylu v produktu z anisaldehydu a dimethylanilinu po¬ 
skytlo číslo zcela normálně, poukazující na odštípnutí jednoho methylu 
čili na přítomnost jedné skupiny methoxylové: 
0-3148 g látky dalo 0-2070 g AgJ = 0-0273 g (OCH 3 ) 
Nalezeno tudíž.8-67% (OCH 3 ) 
Theorie vyžaduje.8-61% (OCH 3 ) 
Naproti tomu ani pouhá leukobase zeleni mlachitové, ani její oxy- 
derivát, získaný z p-oxybenzaldehydu a dimethylanilinu, ani produkt zí¬ 
skaný působením kyseliny solné pod tlakem v p-methoxyleukomalachitovou 
zeleň neodštěpovaly methylu. 
Methylace zeleni p-oxyleukomalachitové. — Ježto v práci prvého z nás 
s Krauzem pokládán produkt získaný působením methylsulfátu 
a žírá vin na leukobasi hydrol-fenolovou vzhledem ku svému b. t. 155° a 
chování se dalšímu za methylderivát betainový, opakovali jsme i methylace 
znovu a shledali při tom prací v poněkud větším měřítku, že domnělý 
methyl derivát jest toliko poněkud znečištěným oxyderivátem, neboť dal 
se opětovaným přehlacováním vyčistiti tak, že tál při 162 až 163°, tedy 
stejně jako výchozí prostý hydroxyderivát. Též směs jeho s výchozí 
leukobasi tála nezměněně. Anhydridem octovým dal se převést i v zeleň 
acetyl-p-oxyleukomalachitovou o b. t. 146°. 
U ethoxyderivátů zeleni malachitové nalezli jsme poměry zcela ob¬ 
dobné jako v řadě methoxylové. I zde projevil se jak produkt hydrol- 
fenetolový, tak i onen, jenž solnou kyselinou pod tlakem získán z leukobase 
p-ethoxymalachitové, totožným s p- oxy leukobasi zeleni málachitové, neboť 
jevily ota konečný b. t. 165° a skýtaly acetylací derivát b. t. 146 0 . 1 ) 
Bylo nahoře ukázáno, že methoxy- po případě ethoxy-leukobase 
zeleni malachitové štěpí se již zahříváním s koncentrovanou kyselinou 
solnou na necelých 100°, čímž liší se nápadně od anisolu a fenetolu. O prvém 
udává na př. G r a e b e, 2 ) že jej koncentrovaná kyselina solná ani při 
120 až 130° vůbec neporušuje a tato stálost skupiny methoxylové v anisolu 
právě byla příčinou, že možnost odštěpení se methylu při kondensaci ani¬ 
solu, po případě fenetolu v práci prvého z nás s Krauzem nebyla ani 
^ Během sazby této práce nalezli jsme, že i m-methoxymalachitová leukobase 
zahříváním s konc. HC1 na 120° úplně se při kyslíku odmethyluje, příslušná 
o-methoxyleukobase za obdobných poměrů o něco nesnadněji. 
2 ) A. 139, 149. 
XVI. 
