8 
v úvahu l rána a tudíž hydrol-anisolový i hydrol-fenetolový produkt pro své 
od methoxy-, po případě ethoxymalachitové leukobase odchylné vlastnosti 
považován za isomer těchto, což znázorněno předpokladem vazby betai- 
nové. Vzhledem k stálosti fenoletherů vůči kyselině solné nelze jinak, než za 
to mí ti, že se alkyl odštěpuje teprve sekundárně z předem vzniklé normálně 
alkoxyleukobase, takže celá kondensace hydrolu s fenolethery probíhá tě¬ 
mito stadii: 
X_> R - 
I. H-C-OH 
N/ \nr 2 
+<_>° R . 
/ > NR , 
H.,0 + H-C— / ýoR 
\<>, 
/O nr - 
/O nr - 
II. H C— ý \0R 
\ X 
+ HC1 
RC1 + H-C— Z \OH 
\ 
))NR Ž 
\/ \nr 
^/ iN 1 ''2 
Při kondensacích alkoxybenzaldehydů, na př. anisaldehydu s dimethyl- 
anilinem užívaná kyselina solná nemůže míti tak škodlivého, rozkladného 
účinku, ježto větší část její jest vázána přítomným dimethylanilinem. 
Z té příčiny vznikají při kondensacích toho druhu normálně očekávané 
leukobase a jen v matečných louzích po krystallisaci jejich nalézti lze stopy 
leukobase odmethylované, jež oxydací vede k barvivu, alkaliemi fialo- 
vícímu. 
C. Dimethoxyderiváty zeleni malachitové. 
Nebylo bez zajímavosti zkusiti, zda i u dimethoxyleukomalachi- 
tových zelení nastává ono odštěpování skupin methylových při konden- 
saci hydrolu s dvojmocnými fenolethery. Nejjednodušší bylo porovnati 
tento kondensační produkt s derivátem zaručeně normálným, to jest 
získaným cestou, jakou jest ku příkladu reakce Grignardova, při které, 
poněvadž probíhá za chladu, po případě při zcela mírné jen temperatuře, 
není se třeba obávati molekulárných přesmyknutí nebo štěpení skupin 
na jádře aromatickém. 1 ) Poněvadž pak z halogenderivátů benzolu jsou 
nej přístupnější ony, jež se odvozují od dimethyletheru hydrochinonu 
a zvláště proto že jest možný pouze jedmý brom-p-dimethoxybenzol a i při 
kondensaci hydrolu s dimethyletherem hydrochinonu jest kondensace 
možná pouze do jediné polohy, volen k pokusu tomu para derivát. 
*) E. Votoček a J. Matějka: Rozpravy Čes. Akademie XIX., II., 55. 
XVI. 
