o 
diti na systém rhombický. V jediném případě toliko nalezen byl krystalek, 
jenž v pólu ukončen byl nikoli basí, leč jedinou šikmou, dosti dobrou a 
slušně reflektující plochou s posicí: 
<p = 60° 15', (j = 40° 07'. 
Supponujeme-li, že jedná se tu o krystalovou plochu základní pyra¬ 
midy, pak resultují krystalové elementy: 
p Q = 0-7315 (log p 0 = 9-8642280), q 0 = 0-4181 (log q 0 = 9-6212800). 
Samozřejmě dlužno vyčkati potvrzení těchto čísel nálezem ku měření způ¬ 
sobilejších, v kombinaci bohatších krystalů epidesminu. 
Hustota určena byla suspensační methodou v acetylentetrabromidu 
na 2-16. V tekutině, v níž epidesmin se vznášel, klesají zrnka čistého ledku 
sodnatého, plavou pak zrnka čistého ledku draselnatého. Touto velmi nízkou 
hustotou liší se náš nerost velmi nápadně od rovněž rhombického thomso- 
nitu (u thomsonitu z Vesuvu shledána h — 2-369). 
Tlakem rozpadají se krystaly pod drobnohledem snadno v štěpné 
lupenky dle obou vertikálních pinakoidů. Lupenky ty jeví ostré, s verti¬ 
kální hranou rovnoběžné trhlinky, dokazující štěpnost dle druhého z pina¬ 
koidů. Zdá se, že rovnoběžně s a (100) jest štěpnost snažší nežli dle b (010). 
Hodnota středního lomu světelného jest značně nízká; určena byla 
methodou immersní v Thouletově roztoku při světle natriovém na 1-498. 
Zhášení krystalu jest rovnoběžné ku hranám vertikálním; tu a tam lze po- 
zorovati že krystaly resp. štěpné lupenky nezhášejí jednotně t. j. jednotlivé 
partie při úplné otočce vůbec nezatemňují se. Je-li příčinou tohoto zjevu 
optická anomálie nebo minetický ráz krystalů, nelze rozhodnouti. 
Rovina os optických jest a (100), ostrá střednice jest vertikální osa c', 
jež zároveň jest směrem největší optické pružnosti. Ráz dvojlomu jest tudíž 
záporný. Úhel os optických nemohl býti měřen, ježto na štěpných lupencích 
jej spatři ti nelze, a na zhotovení praeparátů rovnoběžného s plochou spo¬ 
dovou jsou krystalky ty příliš nepatrné. Šťastnou náhodou zastižen byl 
v jednom z práškových praeparátů epidesminu úlomek, jenž odštípnut byl 
skoro kolmo ku jedné ose optické; na něm mohl býti záporný ráz pomocí 
sádrovcové destičky potvrzen. Z dosti značného zakřivení isogyr možno 
soudití na nepříliš veliký úhel os optických. 
Dvojlom (y — -a) na a (100) jest nižší nežli táž hodnota u thomsonitu, 
značně však vyšší nežli u desminu. Dvojlom určen byl Babinetovým kom- 
pensatorem ve světle natriovém na 0-015. U jednoho, zvláště drobného 
krystalu (jehož šířka ploch a obnášela 0-132 mm, tlouštka pak toliko 
0-063 mm) zjištěn byl určením rozdílu fasí dvojlom ve světle bílém 
ft a = 0 - 010 . 
V pincetě před dmuchavkou epidesmin taje velmi snadno, již při 
prvém doteku plamene, nadýmaje a kroutě se; tavenina jest bílá, lesklá 
hmota sklovitá. V uzavřené rource dává vodu, bělá a stává se neprů¬ 
hledným. 
XVIII. 
