o 
Chemické složení epidesminu. 
Nerost byl podroben především rmkrochemickému rozboru. 1 ) Týž 
poskytl následující výsledky: vodní roztok methylové modře (1 : 1000) 
neúčinkuje. Zahříváme-li však nerost nad malým plamenem lihovým po 
dvě vteřiny na tenkém plíšku platinovém, nastává silné lilákové zbarvení. 
Delší zahřívání (5—10 vt.) má vliv na intensitu zbarvení, po 5tivteřinovém 
pak žíhání nad Teklovým kahanem nabývá — za současného ač nestejno¬ 
měrného zakalení — barvy slabounce bleděmodré. Roztokem dusičnanu 
stříbrnatého (10%) a chromanu draselnatého (20%) nastává za obyčejné 
teploty světle oranžové, při 100° intensivně oranžové nestejnoměrné zbar¬ 
vení. Zahřejeme-li nerost po 2 vt. nad lihovým plamenem, zbarví se po¬ 
sledně jmenovanými reagenciemi červeně-oranžově. Delším zahřetím slábne 
schopnost nerostu zbarvovati se takto, po žíhání 5tivteřinném nad Teklovým 
kahanem mizí docela. 
Všechny tyto vlastnosti jsou pro desmin velmi příznačné, 1 ) jak doka¬ 
zuje porovnávací materiál z nalezisk Nové Skotsko, Guanajuata (Mexiko), 
Helgustadira (Island), Faroerské ostrovy, Pinzgau (Tyroly), Pufflerloch 
(Seisser Alp), Sulzbachthal (Solnohrady), Selkingen (Wallis, Švýcary), 
Striegau (Slezsko), Andreasberg (Harz). S desminem shoduje se i hustota, 
záporný ráz dvoj lomu, průměrná hodnota světelného lomu i chemické 
složení. 
Analysa, provedená na 0-64668 g čistého, pomocí (benzolem) zředě¬ 
ného bromoformu od živce odděleného materiálu s hustotou = 2-152 
(při 17° C) poskytla: 
Si 0 2 
1 . 
Z 
1.—Z 
v % 
Molek. porn. 
56-66 
0-74 
55-92 
56-03 
929187 
5-92 
A1A 
16-00 
0-21 
16-00 
16-03 
156849 
1-00 
CaO 
7-58 
0-07 
7-58 
7-60 
1355451 
MgO 
0-06 
— 
0-06 
0-06 
1488 
| 1-01 
K 2 0 
Na s O 
0-67 | 
0*881 
0-20 
0-67 
0-88 
0-67 
0-88 
71121 
14193J 
H 2 0 
18-69 
18-69 
18-73 
1039631 
6-61 
Z 
0-44 
— 
— 
100-98 
,99-80 
100 
Epidesmin jest ve zředěné kyselině solné rozpustný za vylučován 
písčitě-hlenité kyseliny křemičité. Při rozetírání na jemný prášek přita¬ 
huje ze vzduchu vlhkost v množství, jež v celku se shoduje s průměrnou 
hodnotou pozorovanou u desminů různých nalezisk (1-09%). Po silném za- 
hřetí taje na kalné sklo. 
’) St. J. T h u g u 11, Chemik Polski 1911. 11 . 145. 
XVIII. 
1 * 
