ROČNÍK XXTI. 
ČÍSLO 19. 
TŘÍDA II. 
O zlatonosném obvodu kasejovickém. 
ii. 
(Se 2 tabulemi a 4 obr. v textu.) 
Podávají 
A. Hofmann a Fr. Slavík. 
(Předloženo dne 7. března 1913.) 
III. 
Povšechný popis rudních výskytů. 
Jak podotknuto již v prvém díle této práce, rozkládá se zlatonosné 
území od východu k západu od Bělčic přes TJjezdec, Borci — Vitenčický 
rybník Hornošm, Zlatou horu, Říště, ,,Na stříbřích^ u Lnář, Kasejovice až 
k Žitovicům, a odtud se obrací směrem jihozápadním naKotouň — Chlum— 
Nekvasov. V oblasti této vyskytují se jak rýžovnické kopečky, tak i obvaly 
po jamách i štolách. Jest přirozeno, že ony se rozšiřují mnohem dále než 
tyto, jež se omezují, jak patrno z náčrtku mapy přiloženého k prvému 
dílu, v podstatě na část území mezi Újezdcem a doly Aloisským ( a Janským) 
západně od Kasejovic, kdežto rozsypy podél potoků sahají až po Blatnou, 
Nekvasov a Nepomuk. 
Primární naleziště zlatonosná. 
Dosud podniknuté práce kutací jsou velmi nepatrné, minimální 
poměrné k rozsahu prací starých, a neposkytují bezpečného měřítka pro 
posouzení rudonosnosti celého obvodu; rovněž nedosáhlo se posud známek 
o tom, jaká jest povaha žil ve hloubce, neboť jediný nejhlubší bod v dole 
,,na Borcích má pouze 61 m hloubky. Bvlo by předČasno z těchto ne- 
Rozpravy: Roč. XXII., Tř. II., č. 19. 
XIX. 
I 
