3 
Komplex ten zaujímá plochu zdéli přes 1 km a zšíři přes V> km, 
hustě posetou obvaly po jamách i střídách. Průběh obvalů je zvláštní; 
na Borcích převládá seřadění přímočaré, dále na západ a severovýchod 
vysloveně paprskovité; mimo to možno pozorovati ještě obvaly příčně 
probíhající, takže, myslíme-li si je čarami znázorněny, tvoří pravou síť. 
Podobné jsou prostorové poměry obvalových pásem na Zlaté hoře, 
ale v menším rozsahu. Řady obvalů probíhají více přímočaře, a jak jde 
na jevo z výsledků prací kutacích, naznačují žíly jednoduché, které místy 
jeví rozšířeniny, t. j. čočky žilné. Se zcela stejnými poměry shledáváme se 
též v severozápadní části Kocelovic, kde na kraji lesa ,, Skřípíce ‘ v kom¬ 
plexu tom byla ražena jáma kutací. 1 ) 
V lese Kamajku SZ od Kasejovic, kde, jak uvedeno v I. části, v dole 
Jakubském se dály pokusné práce v letech 1796—1805, byla konstatována 
žíla směru severozápadního; zdá se, že to jest žíla hlavní, provázená ne¬ 
pravidelnými odmrsky, jež podél žíly na několika místech odbočují od 
hlavního směru. Kde se šlo po nich, pozorovalo se, že zcela obklopují 
úlomky sousední ruly a tak poskytují stejného obrazu jako růžice rudní 
v malém. Fakt ten byl zjištěn na několika místech rudonosného území, 
na př. na Kněžské hoře u TJjezdce nalezeny roztroušené obvaly po jamách, 
jež se znova zkoumaly kutacími šachtami č. I—IV, jak vyznačeno na 
přiloženém plánu. (Obr. 1.) 
Žíly křemenné zastižené těmito jamami jevily velké nepravidelnosti 
ve směru i úklonu, a to na velmi malé vzdálenosti, tak že nebylo dosaženo 
správné představy o jejich průběhu; též mocnost jejich ukázala se býti 
velmi kolísavou na nejkratší vzdálenosti . Přiložený profil žíly (obr. 2.), 
vzatý ze šachty č. III, jeví všecky tyto nepravidelnosti v nej vyšší míře. 
Štola Barborská u Ujezdce. 
Za takových okolností byl přípustný předpoklad, že štolou směru 
severojižního docílí se poznání pravých úložných poměrů. Založena tedy 
štola Barborská na co možná nejhlubším místě na východním kraji vesnice 
Ujezdce a ražena přes 300 m k jihu dioritickou žulou, tak že by musila 
přímo neb aspoň přibližně naraziti na ony čtyři jámy, resp. na žíly v nich 
nalezené (obr. 1.). 
Počet žil štolou zasažených jest 29, je tedy velmi značný (viz tab. I.) ; 
bohužel jsou to namnoze jen žilky křemenné, mocné jeden neb málo centi¬ 
metrů ; žil mocnějších mimo nadání zastiženo jen málo. Po některých z nich 
šlo se též po směru, jako po žíle 25, 26 a 27. Tato partie znázorněna obr. 3. 
v půdorysu, při čemž pro zřetelnost byly vynechány profily štolové a střídné. 
x ) Na mapce v I. části jest tento komplex obvalů nedopatřením vynechán; 
sahá od cesty vedoucí mimo jámu na Z až asi severně od písmene N slov ,,Na Skřipici". 
Rovněž jest doplniti obvaly jižně od štoly újezdecké (srovn. obr. 1.). 
2 * 
XIX. 
