18 
protéká Újezdcem do Velkého Bělčického rybníka, jehož odtok ústí do 
Závěšínského potoka a ten pak pokračuje podél železniční trati k Blatné. 
Náplavy těchto potoků byly původem četných prací ryžovnických, po 
nichž zůstaly zejména od Velkého Bělčického rybníka na velkém prostoru 
až ke svahům Bělčické hory těsně seřaděné ryžovnické kopečky, až přes 
2 m vysoké; táhnou se odtud až k bývalé železné huti u rybniční hráze, 
kde však jsou již zplanovány. Zajisté však byl bývalý potok před zalo¬ 
žením rybníka vrouben kopečky ryžovnickými, jež souvisely s jižnějšími, 
rozloženými pod hrází. Tyto dosahují v nynějším vysokém lese až 6—7 m 
výšky a pokrývají velké plochy, protínajíce se navzájem. Mnohé z nich 
byly při stavbě dráhy z Březnice do Blatné rozkopány a použito jich k na¬ 
sypání hrází železničních. Potok Závěšínský provázen jest kopečky ryžov¬ 
nickými až ku mlýnu bezdědovickému, kde zdánlivě přestávají, ježto 
mimo les na nynějších lukách a polích byly zarovnány. Další ryžoviska 
vyskytují se v zámeckém parku v Blatné a západně od města při potoce 
Lomnickém, zabírají však jen menší plochu. 
Dále na západě od Blatné možno pozorovati ryžoviska podél Ko¬ 
přivnického potoka vzhůru až k rozvodí Z od Kasejovic. Materiál ryžovisk 
těch, jež sahala až do tratí ,,Na pahorcích", pocházel asi ze žil a odmrsků, 
jež byly odkryty při dolu Aloisově. Tyto nejvýše položené kopečky ry¬ 
žovnické jsou neveliké a ubylo jich asi již zplanováním a rozkopáním na 
silniční štěrk. Značné kopečky nacházely se ještě před několika lety v dosti 
velikém rozsahu na lukách při dolním toku Kopřivnického potoka severně 
od Hradiště. Ubývá jich každoročně, neboť louky mají zde velikou cenu, 
než aby rolník tu déle ponechával neplodné hromady štěrku; mimo to se 
rozvážejí na štěrkování silnic a stavbu cest, tak že asi za nedlouho vymizejí 
úplně. 
Rovněž další, leckde ještě zřetelná ryžoviska severně od Životic 
jest pokládati namnoze za rozsypy splavené; materiál jejich ukazuje 
zřetelně, že úlomky byly transportem více nebo méně zaobleny a tudíž 
jsou pravé valounky. 
Na mnohých ryžoviskách se pozorovalo, že se tu na místě rozbíjely 
splavené křemeny zlatonosné resp. valounky, což by snadno mohlo svésti 
k názoru, že tu byla úpravna na křemeny, nedaleko hornicky těžené. Na 
to však nutno dáti odpověď zápornou. Velké oblázky křemenné se tu roz¬ 
bíjely, rozemílaly a propíraly. I zde byly nalezeny v úlomcích křemen¬ 
ných šedé rudy. 
Jižně od Kotoune jest pozorovati vedle ryžovisk i ob vály po pracích 
hornických, leč jen v menším rozsahu. 
Větší plochy, úplně zpustošené kopečky ryžovnickými, jsou JV od 
Nekvasová podél potoka, jenž teče vesnici. 
Zdali sem náleží též rozsypy SU od Nepomuku, nebylo možno 
zjistiti. 
XIX. 
