23 
d) Paprskovité, stébelnaté a vláknité aggregáty jedinců, jichž barva 
jest obyčejně ocelově šedá, někdy též o něco tmavší, až jako železo černá 
nebo zase světlejší až skoro cínová, dále rudní partie jemně lupenité až 
celistvé poskytly výsledků různých. Mnohé, jichž sloh jest více neb méně 
zřetelně vláknitý, obsahují pouze olovo, antimon a síru, někdy ještě něco 
málo železa a jsou křehké; v mikroskopu možno pozorovati, že mnohá 
z jehličko vitých individuí jsou zakončena rovnými plochami štěpnými 
přibližně kolmo ku směru podélnému. Rudy takové jsou tedy identické 
s krystaly popsanými výše a náleží jako ony s největší pravděpodobností 
k jamesonitu. 
Jiné podobné aggregáty rudní však obsahují větší neb menší podíly 
vismutu a mohou tudíž býti směsi jamesonitu a vláknitého bismutinu, 
spíše však, ježto býval nalézán vismut vedle antimonu i ve průbách nej- 
pečlivěji sesbíraných z vlákének zevně zcela stejných, jest to isomorfní 
směs sul f o antimonitu a sulfobismutitu olovnatého, podobně jak ji známe 
na př. v kobellitu. 
Zdali stříbro nalezené ve dvou průbách — v jedné dosti značný 
podíl — jest přimíšeno mechanicky v podobě některé ze sirných rud svých 
či zastupuj e-li olovo v některé soli sirné isomorfně (srovn. diaforit, freies- 
leben.it, andorit a j.), nemůžeme rozhodnouti pro nedostatek vhodného 
materiálu; rovněž musíme nechati nezodpověděnu otázku, zda-li tellur, 
jejž jsme zjistili v některých průbách, jest tam přítomen jenom jakožto 
příměs nerostu uvedeného pod a) či též v jiných telluridech. 
Z obyčejných sirných rud nej hojnější jsou pyrit, arsenopyrit a molyb¬ 
denit, kdežto chalkopyrit a pyrrhotin se vyskytují mnohem vzácněji; anti¬ 
monit byl nalezen pouze na jediném místě. 
Vzhledem k tak složitým mineralogickým poměrům na nalezišti, 
z něhož jsme měli k disposici mnoho kilogramů žilo vin přece valnou 
část rudních nerostů jsme nuceni ponechati bez přesného určení minera¬ 
logického, jest nám nyní též pro naleziště u Zduchovic, v předběžné zprávě 
před několika lety popsané, se omeziti na pouhé konstatování přítom¬ 
nosti telluru v rudách, bližší pak určení těchto nechati nerozhodnuto pro 
příliš malé množství materiálu, tak že nelze vždy zaručiti totožnost hmot 
zkoumaných chemicky a mikroskopicky. 
Pyrit. 
Vyskytuje se na kasejovických žilách zlatonosných hojně, ale zvláště 
na západě u Kasejovic samých nalézáme celé partie křemenů a to bohatých, 
šedými rudami vyznačených, v nichž pyrit zcela ustupuje do pozadí. 
Naproti tomu dále na východ v žilách boreckých, újezdeckých a j. pyrit 
se stává převládající rudou a patrně hlavním nositelem zlata. 
Největší část pyritu na žilách kasejovických jest kusová, zrnitá; 
krystaly někde se vyskytující jeví obyčejně kombinaci krychle s pod- 
XIX. 
