Měřeno: 
Vypočteno: 
Hran 
m (110) : a (100) 
45° 2' 
45° 0' 
4 
: x (410) 
31 8 
30 58 
4 
: h (210) 
18 17 
18 26 
2 
: Ir (320) 
(10 36 | 
1 11 43 | 
11 19 
2 
:s (111) 
47 46 
47 40 
1 
s (111) : s (111) 
56 53 
56 52% 
2 
: (101) 
28 25 
28 26V 4 
4 
r—1 
t-H 
o 
rH 
45 2 
45 2 
1 
:p (112) 
22 26 
22 31 
1. 
Jak z tohoto seznamu patrno, shodují se měřené hodnoty velmi 
dobře s vypočtenými (z vertikály Millerovy c = 0*644154). 
I v žilném křemení vrostlý vyskytuje se rutil nezřídka. Jsou to dílem 
jednotlivé hranoly nezdvojčatěné, seskupené rovnoběžně nebo snopkovitě, 
o něco silnější nežli narostlé jehličky a jenom zřídka týmiž plochami jehla¬ 
novými zakončené; tyto obsahují pouze úzké, v ně vložené lamelly dvoj- 
čatné; dílem jsou hranoly rutilu zdvojčatěny a pak někdy zcela tenké, 
v sagenitovité mřížoví spleteny. Bývají často združeny se chloritickým 
nerostem vzniklým z biotitu. 
Rutily ze žil jsou většinou neprůhledné, skoro nebo zcela černé, 
lesku polokovového; jen pořídku prosvítají v mikroskopu jehličky barvou 
žlutou. 
Hojné valouny rutilové se našly V od Nekvasová. Jsou to obyčejné 
nigriny, veliké až iy 2 cm; někdy jeví ještě obyčejný tvar krystalový 
(jednoduchá individua i srostlice), obyčejně však jsou velmi silně otřelé. 
Již makroskopicky lze pozorovati na čerstvém lomu přeměnu rutilu v il- 
menit, jež se projevuje zřetelným rozdílem mezi rudohnědým jádrem 
a kovově černou korou zevní, až několik millimetrů silnou. Mikroskopicky 
vidět i velmi dobře, jak přeměna pokračuje se zevnějška dovnitř po štěpných 
trhlinách. Výbrusy se shodují úplně s obrazem, jejž podal A. v. Lasaulx 6 ) 
ve své známé práci, zvláště na tab. III., fig. 9 a 10, o rutilu ze Saint-Yrieux, 
a jeho popis pochodu přeměny se shoduje úplně s poměry nigrinu ne- 
kvasovského. 
Nepřeměněný rutil má zřetelný pleochroismus: 
s rudohnědý s větší absorpcí 
co oranžově hnědý se slabší absorpcí. 
Hojně interponované lamelly dvojčané prokazují v mikroskopu 
polysynthetickou povahu i zdánlivě jednoduchých krystalů rutilu. 
6 ) Uber Mikrostruktur, optisches Verhalten und Umwandlung des Rutil 
in Titaneisen, Z. f. Kryst. Vlil., str. 54—75, zvi. 67 sqq. 
XIX 
