jest 32° mezi vertikálou a průmětem roviny os optických v tupém úhlu (3. 
Na klinopinakoidu vystupuje bissektrix velmi velikého úhlu optických 
os. Disperse je značná, jak možno viděti i na osním obrazci i na barvách 
interferenčních ve světle rovnoběžném, z části anomalních. 
Pleochroismus jest velmi silný; pronikání hnědých tónů svědčí o tom, 
že náš symplesit není již úplně čerstvý (na čerstvých krystalech z Felsó- 
bánye pozoroval Krenner nanejvýše tóny žlutavé). Štěpné lupénky 
podle (010) jsou u kasejovického symplesitu pleochroické mezi barvou 
žlutohnědou a světle nahnědle žlutou, až skoro čirou, kdežto jehličky,, 
které leží na jiných plochách, jeví silný pleochroismus mezi směrem příčným 
temně zelenomodrým, jenž vždy má ráz negativní, a směrem podélným 
positivním, tmavě žlutavě neb zelenavě hnědým. 
Tutéž orientaci pleochroismu jeví též symplesit z Lóllingu a Písku, až 
na to, že v onom uplatňují se poněkud více odstíny hnědé, v tomto žluté. 
Vznik symplesitu větráním arsenopyritu, hojného na žilách kasej o- 
vických, jest zřejmý. 
Okr antimonový. 
Na kusech s hojnějším jamesonitem, pocházejících z vyšších částí 
dolu Jakubského, pozorujeme sírově žluté zemité nálety i pseudomorťosy 
po větších jehličkách a aggregátech jamesonitu. Na uhlí dávají nálet 
antimonový, v teplé kyselině chlorovodíkové se rozpouštějí dosti snadno, 
z roztoku se sráží sirovodíkem ssedlina barvy oranžově červené. Místy 
jsou nálety antimonového okru silně znečištěny přimíšeným hydroxydem 
železitým. 
Hnědel. 
Povlaky, nálety, výplně trhlinek a druzových dutinek, pseudomorfosy 
po pyritu jsou obyčejné formy výskytu druhotného hydroxydu železitého, 
jenž se vzájemně proniká a mísí s ostatními produkty rozkladu. Celkem 
však ,,železný klobouk" žil kasej ovického obvodu jest malého rozsahu, 
místy nacházíme již na výchozech křerrieny s neproměněnými rudami 
suli idickými. 
Zemitý křemičitan podobný nontronitu. 
Lomné plochy žilného křemene z dolu ,,na Borcích", jenž jest vyznačen 
lomem dokonale desko vitým, jsou téměř veskrze pokryty nálety a velmi 
tenkými korami zemitého druhotného produktu, který svými světle žluta¬ 
vými nebo zelenavými barvami odlišuje křemeny ty velmi charakteristicky 
od ostatních. Jest velmi měkký, jemný, na omak poněkud mastný; v mikro¬ 
skopu jest pozor ováti strukturu jemně vláknitošupinatou, připomínající 
sericit, která jest patrna zvláště uložíme-li prášek z kor oněch do tekutin 
světlo silně lámajících. Zároveň jest patrno skvrnité rozdělení míst silněji 
a slaběji zbarvených až i bílých, jež svědčí o nedokonalé homogenitě kor. 
XIX. 
