37 
zřetelně odlišiti od vniklých allotriomorfních aggregátú, jež tvoří celá 
hnízda i sítiva žilek. Pyrit, arsenopyrit a rutil náleží geneticky k tomuto 
křemení později vzniklému, kdežto část větších lupínků muško vito vých se 
zdá býti prvotnou, jiné však též jsou těsně spojeny s mladším křemenem. 
Silné zkřemenění bez sericitisace jeví červené aplity z dolu „na 
Borcích ‘, které již makroskopicky jsou žíhány našedlými žilkami kře¬ 
mennými. Mikroskopem vidíme jednak větší individua křemene, jež vni¬ 
kají ze žilek do aplitu, jednak křemenný aggregát jemnozrnnější, který 
v aplitu samém se šíří všemi směry, uzavíraje úlomky živce a místy úplně 
stíraje původní strukturu aplitu. Žula na témže nalezišti jest přeměněna 
právě tak jako žula újezdecká, se značnou sericitisací. 
Zula ze štoly Barborské u XJjezdce jest při žilách namnoze zbarvena 
světle zelenavě, se živci zesericitovanými a se vtroušeným pyritem, arseno- 
pyritem i molybdenitem. Mikroskopicky i zde jest patrna druhotná povaha 
většiny křemene a sirných rud; i muskovit, jenž chybí v původním slo¬ 
žení těchto žulo vitých hornin, značně basických jak vyloženo v I. díle 
(str. 22—23), objevuje se v takovýchto partiích přeměněných a tvoří 
lupénky a tabulky, které někdy těsně srůstají s molybdenitem a pyritem; 
místy vyskytuje se i chloritický nerost za podobných poměrů, jakož i klen¬ 
cové uhličitany. Živce jsou skoro úplně přeměněny v aggregáty hustě 
seskupených drobounkých šupinek světlé slídy. 
Zkřemenění různých hornin neomezuje se však na kontakt se žilami, 
nýbrž shledáváme se s ním i jinde v krajině kasejovické dosti často. Silně 
zkřemeněn jest místy na př. pyroxenický aplit ze zářezu u kasejovického 
nádraží, popsaný v I. dílu str. 24—25, a horninu zcela zkřemenělou, makro¬ 
skopicky jemnozrnnou, podobnou světle šedému rohovcovci, nacházíme 
při silnici mezi Kasejovicemi a Újezdem, bohužel ne ve výchozech; v mikro¬ 
skopu jeví se hornina ta býti složena z oblých isometrických zrnek kře¬ 
mene, z něco biotitu, haematitu a jen málo kalných zrníček živcových 
i rutilu. 
VI. 
Shrňme ještě paragenesi nerostů na kasejovických žilách. 
Rudy. ryzí zlato, pyrit, arsenopyrit, molybdenit, nagyagit a snad i jiné 
telluridy, ? jamesonit a jiné neurčitelné ,,šedé rudy“, řidčeji chalkopyrit, 
pyrrhotin, ? bismutin a antimonit ; k nim druží se lokálně wolframit. 
Ziloviny. křemen, muskovit, chlorit, rutil, zřídka ťurmalin, apatit 
a klencový uhličitan. 
Jsou tedy na kasejovickém výskytu zlatonosném zastoupeny prvky: 
Au, Ag, Te, Pb, Sb, Cu, Fe, Mn, Mo, W, Ti. 
Nerosty na žilách nejeví určité sukcesse, jak obyčejně to bývá na 
žilách zlatonosných křemenů, a minerál daleko převládající, křemen, 
tvořil se ve všech fásích vyplňování žil od začátku do konce: o ostatních 
XIX. 
