42 
Těsné genetické spojení kasejovických žil zlatonosných se středo¬ 
českým massivem hitovým jest zřejmo; jsouť jenom částí velkého pásma 
zlatonosného, jež v proměnlivé šířce se táhne od Jílového přes Štěchovice, 
Nový Knín, pak Bytíž a j. místa na východ od Příbramě do naší oblasti 
a v němž žíly křemenné prostupují dílem žulu samu, dílem sousední horniny 
(starší vyvřeliny, algonkické břidlice, rulu). Jako žule samé, jest tedy 
přisouditi též kasejovickým žilám zlatonosným stáří prvohorní, post- 
devonské. 
Již Pošepný 27 ) vytkl tuto souvislost středočeských výskytů zlata 
s massivem žulovým, ale pokládal jej mylně za starší než algonkium (pří¬ 
bramské břidlice). Řadou prací svých i svých žáků prozkoumal v letech 
1895—1906 J. L. Bar viř do podrobná petrografické a geologické po¬ 
měry krajiny jílovské a novoknínské a ve své monografické studii 28 ) zdů¬ 
raznil genetickou závislost výskytu zlata v jihozápadní čtvrti Čech na 
středočeském massivu žulovém i jeho žilných odštěpeninách a jako dobu, 
v níž žíly vznikly, zjistil periodu nej intensivnějších tektonických poruch 
v palaeozoiku, po sedimentaci etáží Barrandeových i po utuhnutí hlavní 
spousty žulové. 
Práce Barvířovy umožňují podrobné srovnání obou území zlato¬ 
nosných na pokraji středočeské žuly: až do podrobností ukazují se tu 
četné rysy společné. Tam jako zde jsou vázány žíly křemene zlatonosného 
na pásmo zlomové blízko při hranici mezi žulou a staršími horninami 
a mají značnou částí směr rovnoběžný ke hranici té; společný jest dále 
vývin basických, dioritických facií pokraj nich v žule, zkřemenění sou¬ 
sedních hornin, přítomnost molybdenitu a hojnost arsenopyritu i chloritu. 
Rozdíly zakládají se mimo výskyt nerostů obsahujících tellur, vismut 
a wolfram, jež dosud byly nalezeny jen v Kasejovicích — také v sericiti- 
saci hornin sousedních při žilách kasejovických jakož i v poměru k žilám 
křemitého porfyru a zelenokamu, které u Jílového mají veliký význam 
pro geologii žil rudních, kdežto v oblasti naší porfyry křemité scházejí 
úplně, basičtější pak žilné vyvřeliny nejeví nijakých vztahů k žilám rudním 
a jsou pravděpodobně mladší než ony. 
Výskyt zlata na Roudném 29 ) u Libouně různí se mnohem více od 
kasejovického: hojně přítomný dolomit, příměs barytu a sfaleritu, nedo- 
27 ) Das Goldvorkommen etc., str. 13—14. 
28 ) Úvahy o původu zlata u Jílového atd., Archiv přír. prozk. Čech XI1. 
1 (1901), kde uvedeny též ostatní práce, uveřejněné hlavně ve Věstníku král. čes. 
spol. nauk 1895—1900; dále O chemických poměrech některých hornin u Jílového. 
Rozpr. Č. A. 1902 č. 22 a Geognostische und bergbaugeschichtliche Bemerkungen 
uber die einst goldfúhrende Umgebung von Neu-Knín und Štěchovic, Vést. kr. č. 
spol. nauk 1904. č. XXV. 
2? ) F. S., Roudný, Sborník Klubu přírodovědeckého v Praze 1911, str. 127 
ažl50 a Zur Kcnntnis des Goldvorkommens vom Roudný, Věstník král. čes. spol. 
náuk 1912 č. Xil.. 
XIX 
