16 
zkoušce s mechy, jež jak se zdá, poskytuje zvláštní výhled do dílny assi- 
milující buňky. 
Podnět k pokusu daly údaje, že lze inaktivovati fótosynthetickou 
assimilaci, přinutí-li se chloroplasty k tomu, aby nahromadily přemíru .; 
uhlohydratů ve svém těle. První zprávy, které poukazovaly na možnost 
takového zjevu byly Dehnecke-ovy 1 ) (1880) o chloroplastech, které 
celé jsou vyplněny škrobem, takže prý fungují jako leukoplasty, ztra¬ 
tivše úplně schopnost assimilovati uhličitou. Názor tento vyvrácen byl 
Ewartem (1895, pg. 436) ; 2 ) jenž ukázal, že takovéto chloroplasty u Pel- 
lionie pobytem ve vyšší temperatuře a za velmi slabého osvětlení opatrně 
škrobu zbavené nabudou úplně původní schopnosti assimilovati. Nicméně 
nezdá se, že by souvisel stupeň assimilace vždy s přítomností nebo ne¬ 
přítomností množství škrobu v chloroplastech. Referent konal Engel- 
mannovu zkoušku s chloroplasty ze dřeně od Pellionia Daveauana, jež 
byly škrobem nabyty: assimilovaly velice slabounce. Podobné poměry 
objevily se ale též u jiných chloroplastů, ačkoliv nevykazovaly zadneho 
škrobu. Tak zkoumány chloroplasty z prvních dvou internodií od hořejška, 
sytě temně zelených: assimilace ukazovala se, ale slabá, i v poměiu k malému 
množství chlorofyllu v buňkách. Páté internodium od hořejška bylo sla¬ 
běji, ač ještě dobře a zřejmě zelené, chloroplasty neškrobové pozorovány: 
nepatrný pohyb bakterií. Je tedy patrno, že chloroplasty tyto byly ne¬ 
schopny intensivnější assimilace, že však neschopnost tato nesouvisela 
s eventuelním kondensováním uhlohydrátů. Spíše zdá se, že celkové 
oslabení rostliny zde působilo. Bylať konána zkouška 2./E 1910, tedy 
v době, kdy rostliny, třeba statné a zdravé, jsou připravovaný k vege¬ 
tativnímu rozmnožování. Je tedy možno, že budto chlorofy 11 nebyl již 
dosti ,,čerstvý", anebo že vůbec rostliny více nerostly. S hlediska těchto 
korrelací bylo by žádoucno neassimilující anebo slabě assirmlujici chloro¬ 
plasty znovu studovati. 
Nicméně děkujeme Ewartovi (pg. 432 seq.) zdařilý důkaz, ze lze 
přivésti rostliny vyšší i nižší k velmi intensivní assimilaci, jejížto následkem 
je abnormní nahromadění assimilátů a po čase ztráta assimilace. U stvolů 
od Allium Cepa, kterážto rostlina, jak známo, v chloroplastech nevytvořuje 
škrobu, dosaženo bylo tohoto efíektu tím, že kultivovány ve slabých 
roztocích cukrových, u mechů některých (Dicranum scofanum, Bryum 
caespititium ), jestliže byly kultivovány z části ponořeny v 5%mm roztoku 
hroznového cukru a exponovány silnému světlu. Podobně byly li vy 
staveny mladé lodyžky mechů různých silnému osvětlení v atmosféře 
10—15%ní C0 2 . Když byly na to pobytem několikadenním ve trne po¬ 
zbyly velké části svého škrobu, čilá assimilace se navrátila. 
1) Dehnecke, Ober nicht assimilierende Chlorophylkorper. Inangural- 
dissertation 1880. _ , n c 
2 ) A. J. Ewart, On assimilatory Inhibition in Plants. The Journal 
Linnean Society. Vol. XXXI., Botany, 1895, pg. 364 seq. 
XX. 
