18 
ního u Mastigobryum již po jedné hodině. Nacházejí se tedy ^ beze vší 
pochyby ve vakuolách buněk listových u jatrovek — asi četnějších, 
ne-li u všech foliosních — látky, které podléhají dosti snadno oxydaci. 
Zkouška pak Fehlingova s týmiž listy poučí o tom, že jsou v těchže buňkách 
také cukry nějaké vázány (redukce dostaví se teprve po delší době působení 
vroucího roztoku). Jsou to tedy asi také glykosidy nějaké, estery cukrů 
s látkami aromatickými. 1 ) Jaký účel těmto látkám v životě jatrovek připadá, 
referent blíže dosud nezkoumal. Zdali je jodem černající ona látka během 
vzrůstu rostliny spotřebována, či doznává-li vůbec nějaké změny, nemohlo 
býti stanoveno, poněvadž nezdařilo se referentovi příměti Madotheku ve 
starších již pokusech ku etiolování. (Také N ěmec neuvádí ji mezi rostlinami, 
jež mohou ve tmě růsti. 1906, pg. 411.) 2 ) Také vztah těchto látek ku 
vytvořování škrobu, k čemuž časem u jatrovek listnatých dochází (neděje se 
tak hlavně v mladých, rostoucích částech?), nebyl stanoven. (V celku možno 
tuto skupinu rostlin považovati za rostliny saccharofilní, cukerná složka 
glykosidů představuje asi v určité době zplodinu assimilační, obdobnou 
cukru listů Irisových , Alliových etc.) Jest však pozoruhodno, jak hojně 
jsou rozšířeny glykosidy u vyšších rostlin — i v listech takže nálezy jich 
se neustále množí. V některých případech pak bylo dokázáno, že jsou 
látkami plastickými, jež ve vývoji rostliny mohou býti spotřebovány. 
(Platí tak na př. pro salicin od Salix purpurea, srov. Weevers 1904, pg. 
243 ). 3 ) Svrchovaně ale pozoruhodno je, že ve mnohých případech jsou aro¬ 
matickým jejich základem látky, které velmi snadno se oxydují, tak u En- 
caceí a v listech hruškových hydrochinon. (Listy tyto odumírajíce v atmo¬ 
sféře nasycené parami chloroformovými zčernají již po 10 ti minutách, 
ježto fenol se oxyduje. Listy Mastigobrya v tomže mediu zhnědnou. V 6 %mm 
H O, postupuje dle pozorování referentova černání v listech Pirus commmis 
velmi pozvolna). Oxydování toto u jiných rostlin jen kvantitativní rozdíly 
vykazuje, v každém případě je sprostředkováno systémem enzymů oxy- 
dasy - peroxydasy a může býti, jak se zdá, přechodního rázu (t. j. muže 
býti zase zpět redukováno). Palladin (srov. na př Czapek: Ergeb- 
nisse 1910 pg 613) 4 ) zove veškeré podobné látky, jež po oxydování pro 
jevují se barevně, chromogeny, a vykládá o nich, že fungují jako přena¬ 
šeče kyslíku, stojící ve službách dýchání. Mezi tyto látky čita Palladin 
také anthokyany, dále třísloviny ( Madothekový saponarin — derivát oxy- 
flavonový ve své aromatické součásti — vykazuje v některých reakcích 
1) Bylo by důležito, také mechy (Musei) pravé zkoumati na přítomnost podob 
nych látek. .-[-.i iQOfi 
2 ) b. Němec, Die Wachstumrichtungen eimger Lebermoose (Flora iw° 
Bd ' 96 3) P Th’°wTe vers, Die physiologische Bedeutung einiger Glykoside (Jahr 
bucher f. w. Bot. 1904, 39. Bd., pg. 229 seq.). . 
I) Fr. Czapek, Die Atmung der Pflanzen (Asher & Spiro, tg 
nisse der Physiologie 1910, 9. Jhg., pg. 587 seq.). 
XX. 
