19 
také podobnost s tříslovinami). Měli bychom tedy dle nálezů referentových 
také u jatrovek podobné chromogeny. Neboť látky tyto chovají se zcela 
shodně s chrom ogeny vyšších i nižších rostlin, jak je Palladin studoval 
(1909, pg. 184). 1 ) Zvláště peroxydasy z kořenů křene, jež jsou na tento 
enzym velmi bohatý (Bach & Chodat, srov. Euler 1909, pg. 75) hodí 
se k důkazu jich, ovšem s H 2 0 2 a jmenovitě s užitím Na 2 C0 3 jakožto 
stimulantia barevné reakce. Při zkouškách referentových s pouhým ex¬ 
traktem z kořene Armoracie nevystoupilo zbarvení u jatrovek ani makro¬ 
skopické, ani mikroskopické za obyčejné temperatury, vyjma (slabé) 
u Calypogeia (při pokusech vloženy vždy malé části lodyžek asi na 7 hodin 
za živa do roztoku, v němž ovšem po čase odumřely). Při použití šťávy 
+ H 2 0 2 byla reakce u 
Calypogeia trichomanis positivní (+) (ačkoliv velmi slabá) 
Madotheca platyphylla + (velmi slabá) 
Mastigobryum trilobatum — (obsah zůstal nezbarven). 
Šťáva z Armoracia, přidání Na 2 C0 3 + několik kapek H 2 0 2 působilo pak 
konečně takto: 
Mastigobryum trilobatum + (hněděvioletové zbarvení) 
Plagiochila asplenoides + (purpurověvioletové zbarvení) 
Calypogeia trichomanis + (violetově- žlutohnědé zbarvení) 
Diplophyllum — 
Madotheca — 
Není tedy pochyby o tom, že látky vakuol listových buněk jatrovek mohou 
podléhati vlivu enzymů oxydativních. Faktum pak toto snad není bez 
významu, vzpomeneme-li vysoce jednoduché organisace listu jatrovkového, 
jenž chloroplasty v nástěnné plasmě ležícími assimiluje, látkami pak v cen¬ 
trální vakuole uloženými umožňoval by své dýchání. Také k experimentům 
dýchacím byly by tedy jatrovky listnaté snad vhodným materiálem, jme¬ 
novitě se stanoviska sledování postmortálních enzymatických oxydací 
ve smyslu theorií Palladinových. Pokusy ty hodlá referent provést i. 
Vrátíme-li se nyní k assimilaci Madotheky, nezdá se referentovi ne¬ 
možno, že vztah — v podrobnostech ovšem neznámý — saccharosy *ku 
glykosidu buněk listových (snad ,,cizost" uhlohydrátu, snad poruchy osmo- 
tické jím přivozené) to byl, jenž přivodil inaktivaci assimilace. Že nestalo se 
tak také u Plagiochily , způsobilo asi jiné chemické složení jejího glykosidu. 
Jest tudíž referent mínění, že reakce podobného druhu mohly by blíže 
osvětliti mechanismus a vztahy, jaké existují mezi fotosynthetickou assi- 
milací a tvorbou, vázáním resp. kondensací uhlohydrátň v assimilujících 
buňkách. 
*•) W. Palladin, Uber das Wesen der Pflanzenatmung (Biochemische 
Zeitschrift, 18. Bd., 1909, pg. 151 seq.). 
2* 
XX. 
