28 
trném smísení jen nepatrně se objevilo vločků modravých a velmi slabě 
hnědé zabarvení vystoupilo. Kyslíku v tekutině byly tedy jen sledy. 
Pokus 12. 
Kvasinková voda, Elodea, TI. 
Tp. = 23-4° C, Tkv. = 23-2° C. 
Po 36". Za 7/ 24 bublin. 
Po přenesení do kvasinkové vody momentanně se však přerušilo vylučována 
bublin a nedostavilo se po celou dobu pobytu zde, až teprve po zpětném přenesení 
do vody původní. 
Nedostatek kyslíku ve kvasinkové vodě zabránil tedy vylučováni! 
kyslíku ve způsobě bublin. Působení fenolů pak bylo dokonce možno velmi 
pěkně napodobiti, bylo-li užito za prostředí assimilační směsi poloviny 
vyvařené vody z vodovodu a poloviny odstálé s bikarbonátem. 
Pokus 13. 
150 ccm vyvařené vody z vodovodu + 150 ccm odstálé + 0-7 g KHC0 3 . 
Tp. = 24-6° C, Tsm. = 24*7° C. 
Po 30". Za 10" 17 bublin. 
Ve směsi po 10': 0 bubliny. 
Po přenesení do původní vody momentanně se však objevily bubliny a sice 
v původním tempu, t. j. za 10" 17 bublin. 
Nemůže býti nej menší pochyby o tom, že při vylíčeném působení 
fenolovitých látek na assimilující Elodey sotva přišly redukční jejich 
vlastnosti k platnosti. 
A přece ukázalo se u jiných redukčních prostředků, že tomu tak být; 
může. Zároveň však objevilo se jasně, že již ,,vnější působení" těchto 
látek může býti složitější. 
Užito bylo siřičitanu sodnatého (Na 2 S0 3 .7 H 2 0). K eruování etio- 
logie působení této substance ukázalo se v každém ohledu záhodno, eli¬ 
minovat i oxydaci siřičitanu ve vodě assimilující rostlinu obklopující 
Neboť bylo lze s jistotou očekávati, že dostaví-li se přes to účin látky na 
assimilaci, bude podstatou jeho něco jiného, než odnětím kyslíku vodě 
odstraněný ,,přetlakový faktor". Zároveň slibovala takto pozměněná 
methodika, že podržen bude vítaný zjev, totiž vylučování kyslíku ve způ¬ 
sobě bublin, čímž stalo by se zbytečným stanovití kvantitativně vylučován; 
kyslíka dif fundují čího povrchem, kterážto methoda při hojných intercellulá 
rech u vodních rostlin beztoho sotva může býti naprosto přesnou. Pů 
sobení dvojchromanu v odstálé vodě přivedlo referenta na myšlenku, zdí 
nedalo by se tense jiného plynu než kyslíka, tedy v našem případě uhli 
čité, užiti k vybavení assimilačních bublin. Po několika předběžnýcl 
pokusech podařilo se mu vskutku pomocí bikarbonátů a kaliumbichromati 
příměti rostliny na světle i ve vyvařené vodě k vylučování bublin, je; 
XX 
